П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Київ

Справа №367/12928/25
Апеляційне провадження №33/824/1352/2026

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2025 року за матеріалами, які надійшли від Відділення поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 488819 від 20 жовтня 2025 року, 20 жовтня 2025 року о 11 год 20 хв в с-ще. Коцюбинське, по вул. Доківська 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.
Судове рішення мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом серія ЕПР1 № 488819, відеозаписом з диску на якому водій повідомив, що він керував автомобілем та здійснив наїзд на пекарню та відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами справи №367/12928/25. Також на відеозапису працівник пекарні показав працівникам поліції на ОСОБА_1 , як на водія, що керував автомобілем та здійснив наїзд на пекарню.
Крім того суд зазначив, що відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської обл. від 03 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 850 грн та судовий збір в розмірі - 605 грн 60 коп на користь держави за вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України, а саме 20 жовтня 2025 року о 11-20 год. в с-ще. Коцюбинське, вул. Доківська 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 був неуважним, не вибрав безпечну швидкість та здійснив наїзд на торгівельну споруду. Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушив вимоги п.12.1. ПДР України. Дана постанова набрала законної сили 19 листопада 2025 року. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку її не оскаржував, чим фактично підтвердив обставини керування транспортним засобом та свою вину у вчиненні правопорушення.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , 05 січня 2026 року подана апеляційна скарга, яка обґрунтована тим, що викладені висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки при розгляді справи суд обмежився лише протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського, що призвело до однобічності та необ`єктивності висновків даних висновків.
Вказує, що його представником було заявлено клопотання про виклик свідків в порядку ст. 268 ККпАП, однак суд не мотивуючи відмовив у його задоволенні.
Зазначено, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння об 11 год 20 хв. З оглянутого відеозапису вбачається, що від починається 20 жовтня 2025 року об 11 год 42 хв.
За цих обставин скаржник вважає, що відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення містять розбіжності з обставинами вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованими на відеозаписі подій і цих підстав він не може бути предметом судового розгляду.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить скасувати на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В повторно призначене судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мартиненко А.В. не з`явилися. Останній направив до суду клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що не має можливості бути присутнім у судовому засіданні, оскільки 16 березня 2026 року приймає участь в Міжнародній науково-практичній конференції «Міжнародна та національна безпека: теоретичні і прикладні аспекти» у місті Дніпро.
Між тим апеляційна інстанція відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки відсутні докази, які б підтверджували зазначені в ньому обставини.
Окрім цього, скаржник маючи бажання приймати участь у справі не був позбавлений можливості клопотати перед судом про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційна інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Як убачається зі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №488819 від 20 жовтня 2025 року, 20 жовтня 2025 року о 11 год 20 хв в с-ще. Коцюбинське, по вул. Доківська 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Порядок).
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 пунктом 2 п. І передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пункту 3 розділу І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 розділу І вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 розділу І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).
Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з диску на якому водій повідомив, що він керував автомобілем та здійснив наїзд на пекарню та відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також на відеозаписі працівник пекарні показав працівникам поліції на ОСОБА_1 , як на водія, що керував автомобілем та здійснив наїзд на пекарню.

Доводи скаржника про те, що відомості зазначені в протоколі містять розбіжності з обставинами вчинення адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки підписавши протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких заперечень щодо його складення не надав.
Дії поліцейського, який складав протокол та здійснював огляд в установленому законом порядку не оскаржено та будь-яких зауважень щодо оформлення протоколу, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу, який було йому зачитано, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488819 від 25 жовтня 2025 року, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений (а.с. 1); 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 жовтня 2025 року (а.с. 2); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), 
- відеозаписом з диску на якому водій повідомив, що він керував автомобілем та здійснив наїзд на пекарню та відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 13). 
- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він вказав що 20 жовтня 2025 року о 11 год 20 хв керував автомобілем «Рено Дастер» в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 3, де в нього сталося ДТП. Алкогольні напої вживав напередодні ввечері неділі, відмовився продувати «Драгер», в лікарню не їду (а.с. 6).
Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. 
Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.
Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейським законодавства при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП.
За таких обставин, при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, районним судом міста належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було, як і не було спростовано, що він не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення.
Отже наявні у справі докази узгоджуються між собою та у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 положень п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому їх правильно покладено судом першої інстанції в обґрунтування висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених обставин.
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для їх скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, підстав для скасування постанови Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2025 року та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.