Справа № 211/13761/25
Провадження № 2/211/2054/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Сарат Н.О.
за участю секретаря судового засідання - Зоріної С.М.
розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-
встановив:
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
Позовна заява мотивована тим, що 03.01.2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено електронний договір комплексного страхування майна № KRNYNBR-190347N/ Предметом даного договору були майнові інтереси пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням належним страхувальнику майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 . 17.11.2023 року з вищевказаною квартирою відбувся страховий випадок, а саме, згідно з Актом № б/н від 20.11.2023 року, затоплення квартири АДРЕСА_2 відбулося з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 внаслідок протікання на приладі опалення (батареї). На підставі страхового акту, АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14094 грн. 72 коп.На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 14094 грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 01.12.2025 року провадження по справі відкрито, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
До судового засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у відсутність представника позивача, підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позовну заяву до суду не надав, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, встановленим наступне.
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 03.01.2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено електронний договір комплексного страхування майна № KRNYNBR-190347N/ Предметом даного договору були майнові інтереси пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням належним страхувальнику майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до Акту від 20.11.2023 року про залиття квартири АДРЕСА_1 , затвердженого заступником директора ТОВ Комбінат Благоустрою Кузьменко Т.О. та майстром ОСОБА_3 вбачається, що 17.11.2023 року у квартири АДРЕСА_1 сталося залиття квартири. Причиною залиття квартири, стало те, що в квартирі  АДРЕСА_4 сталося протікання на приладі опалення (батареї).
17.11. 2023 року страхувальник звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку.
На підставі даної заяви та наданих Страхувальником документів було розраховано розмір страхового відшкодування, визначена вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єктів в розмірі 14094,72 грн. та складено страховий акт № ARX3967002 від 21.12.2023 року.
На підставі вищезазначеного страхового акту, АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 14094,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1024748 від 22.12.2023 року.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.04.2025 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 .
Відповідачем ОСОБА_1 не було надано суду жодних доказів на спростування висновків страхового акту та розрахунку страхового відшкодування щодо вартості відновлювального ремонту застрахованого об`єкта, пошкодженого внаслідок залиття 17.11.2023 року.
Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.
Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Таким чином, позивач, здійснивши виплату на користь страхувальника, виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника квартири, а тому суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 3028 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 274, 280, 352-355 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14094 (чотирнадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 72 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя:	  	Н. О. Сарат