Справа № 352/2380/24
Провадження № 1-кп/352/81/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
представника потерпілого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №12024091250000238 від 16 червня 2024 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
15.06.2024, близько 16.20 год., водій ОСОБА_6 , у світлу пору доби, керував технічно справним автомобілем марки Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево-Львів», що проходить по вул. Галицька у с. Угринів Угринівської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у напрямку м. Львів та наближався до регульованого Т- подібного перехрестя вул. Галицька та вул. Миру.
В цей час, перед ним на вказаній ділянці дороги у правій смузі для руху у напрямку м. Івано-Франківськ, тобто на зустріч ОСОБА_6 , до вищевказаного Т- подібного перехрестя, рухався скутер марки «Honda Dio AF 68», без реєстраційних номерів, номер рами НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив пасажира ОСОБА_8 .
Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, пряма в плані горизонтального повздовжнього та поперечного профілю, має по дві смуги для руху в кожному напрямку, асфальтована, без вибоїн. По ходу руху обох транспортних засобів, ця ділянка дороги має добру оглядовість.
Наближаючись до зазначеного регульованого Т — подібного перехрестя вище вказаних вулиць, водій ОСОБА_6 , керуючи Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість зупинитись та надати перевагу зустрічним транспортним засобам, не зупиняючись перед здійсненням маневру повороту ліворуч, не переконався в безпеці виконання маневру і не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо по рівнозначній дорозі, виїхав на смугу зустрічного руху, де правою передньою та боковою частиною свого автомобіля марки Skoda Fabia допустив зіткнення із лівою передньою та боковою частиною скутера марки «Honda Dio AF 68» під керуванням ОСОБА_7 .
При цьому, водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 12.1. згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 16.6., відповідно до якого повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
У результаті порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України трапилася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир скутера марки «Honda Dio AF 68» ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, закритого перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними в момент спричинення.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю. Пояснив, що дійсно керуючи автомобілем порушив правила дорожнього руху, що призвело до ДТП і спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Зазначив, що вчинив правопорушення не умисно, через неуважність. Щиро розкаюється у вчиненому. При призначенні покарання просив врахувати, що матеріальну шкоду він відшкодував в повному обсязі, а розмір моральної шкоди просив визначити з дотримання розумності та співмірності. Також просив врахувати його похилий вік та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Окрім повного визнання вини ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 , в присутності законного представника ОСОБА_9 , суду повідомив, що 15 червня 2024 року він перебував вдома та займався хатніми справами. До нього зателефонував його брат ОСОБА_7 та попросив приїхати до нього на скутері, після чого він взяв ключі від скутера та поїхав. Вони вирішили поїхати у справах. За кермом скутера перебував ОСОБА_10 , а він знаходився на пасажирському сидінні. Рухаючись по головній дорозі в с. Угринів, перед ними рухався великий білий автомобіль у лівій смузі, тому вони змінили напрям і продовжили рухатися правою стороною. Проїжджаючи перехрестя на зелений сигнал світлофора, автомобіль, що їхав у зустрічному напрямку, раптово здійснив поворот ліворуч, унаслідок чого сталося зіткнення. Скутер перекинувся, вони впали на землю. В результаті ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження, зокрема перелом стегнової кістки та ноги, що потребувало проведення двох оперативних втручань і тривалого лікування в умовах стаціонару. Близько двох місяців він не міг самостійно ходити, після чого пересувався за допомогою милиць. Ця ситуація справила на нього надзвичайно негативне враження. Він відчував сильні фізичні страждання, біль, тривале обмеження у рухливості. Заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримує в повному обсязі.
Згідно з протоколом огляду місця події від 15 червня 2024 року, у період із 17:00 до 19:00 була оглянута ділянка автодороги Н-09 Мукачево - Львів, що проходить по вулиці Галицькій у селі Угринів Угринівської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у межах перехрестя, регульованого світлофором, вулиць Галицька та Миру. Установлено, що зазначена ділянка дороги по вулиці Галицькій призначена для двостороннього руху та має по дві смуги в кожному напрямку; дорожнє покриття асфальтоване, без пошкоджень, на момент огляду перебувало у сухому стані. Вулиця Галицька має дві групи смуг руху в кожному напрямку. Ширина смуг руху в напрямку міста Львів становить 6,9 метра, така ж ширина зафіксована і для смуг руху в напрямку міста Івано-Франківськ. Безпосередньо перед регульованим перехрестям ширина смуг руху у напрямку міста Львів також становить 6,9 метра, у напрямку міста Івано-Франківськ за перехрестям - 6,1 метра. Зустрічні напрямки руху на зазначеній ділянці дороги розділені дорожньою розміткою 1.3 відповідно до Правил дорожнього руху України, а попутні напрямки розмежовані дорожньою розміткою 1.5 ПДР України. У межах зазначеного перехрестя дорожні розмітки 1.3 та 1.5 ПДР України переходять у розмітку 1.7 ПДР України. Справа від проїзної частини дороги у напрямку міста Львова промикається тротуарна доріжка з бруківки шириною 1,1 метра. З лівого боку до проїзної частини в районі вулиці Миру прилягає ґрунтове узбіччя шириною 4 метри. Після перетину з вулицею Миру у напрямку міста Львова розташоване трав`яне узбіччя шириною 2,1 метра, а поруч — тротуарна доріжка шириною 1,9 метра. Крім того, зліва до вулиці Галицької примикає вулиця Миру, яка згідно з вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» є другорядною дорогою відносно вулиці Галицької. Прилегла частина дороги по вулиці Миру має асфальтоване покриття, без вибоїн, і на момент ДТП перебувала у сухому стані. У межах перехрестя вулиць Миру та Галицької встановлено світлофорні об`єкти з обох сторін, які на момент огляду були увімкненими та працювали без збоїв у звичайному режимі. Крім того, у зоні дії світлофора по вулиці Галицькій облаштовано пішохідний перехід, позначений відповідною дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра». Також пішохідний перехід у межах світлофорного регулювання облаштовано дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України. По вулиці Галицькій перед пішохідним переходом у напрямку міста Львова та міста Івано-Франківськ нанесена дорожня розмітка 1.12 ПДР України «Стоп-лінія». На правій смузі руху у напрямку міста Івано-Франківськ на асфальтовому покритті виявлено подряпину, яка розташована на відстані 8,4 метра від лівого краю вулиці Миру та на відстані 9,85 метра від бетонного стовпа ЛЕП без номера, на якому по вулиці Миру встановлено світлофор і до якого здійснюється прив`язка елементів ДТП. Частково на проїзній частині вулиці Миру правими колесами, а частково на ґрунтовому узбіччі та території мийки з автосервісом лівими колесами розташований автомобіль марки Skoda Fabia, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передньою частиною повернутий у напрямку вулиці Миру; тиск у шинах автомобіля збережений, двигун перебуває у вимкненому стані, на кузові виявлені візуальні пошкодження. Відстань від осі правого заднього колеса автомобіля до краю проїжджої частини по вулиці Миру становить 7,9 метра, а до опори ЛЕП без номера - 5,05 метра. Відстань від осі переднього правого колеса до краю проїжджої частини по вулиці Миру становить 6,8 метра, а до опори ЛЕП - 2,5 метра. Під передньою частиною автомобіля Skoda Fabia розташований скутер марки «Honda Dio» без реєстраційного номера, серійний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, який лежить на правому боці та має численні пошкодження пластмасових елементів корпусу; двигун скутера вимкнений, тиск у шинах збережений. Відстань від осі заднього колеса скутера до краю проїжджої частини по вулиці Миру становить 6,5 метра, а до опори ЛЕП без номера - 1,6 метра; відстань від осі переднього колеса - відповідно 7,7 метра та 2,2 метра. Ширина проїжджої частини дороги по вулиці Миру становить 6,6 метра. Під автомобілем «Skoda Fabia» та позаду нього виявлено осип скла та фрагменти пластикових деталей від зазначених транспортних засобів, загальною площею 3,45 х 6,10 метра; осип починається в районі виявлених подряпин і закінчується на відстані 2,9 метра від опори ЛЕП без номера. На момент огляду біля лівої задньої частини автомобіля марки «Skoda» на асфальтовому покритті знаходилися два шоломи марки Mustang, один із яких - чорного кольору з червоним і сірим візерунком, другий – сірого кольору з візерунком чорного кольору; на їхній зовнішній поверхні наявні потертості у вигляді подряпин неправильної форми. На адміністративній будівлі мийки та автосервісу, розташованій ліворуч перед перехрестям зазначених вулиць за адресою: с. Угринів, вулиця Миру, 1А, встановлена камера відеоспостереження, об`єктив якої спрямований на перехрестя вулиць Галицької та Миру. У ході огляду було виявлено та вилучено: 1) автомобіль марки Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; 2) скутер марки Honda Dio, без реєстраційного номера, з номером рами НОМЕР_6 , чорного кольору, який поміщено на майданчик для тимчасового затримання транспортних засобів у місті Тисмениця; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_5 , серії НОМЕР_7 , упаковане в паперовий конверт; 4) талон на транспортний засіб - скутер марки Honda Dio, рама AF681315038, упакований у паперовий конверт. До зазначеного протоколу огляду долучено схему місця ДТП, на якій відображено розташування транспортних засобів після аварії та зафіксовані їх пошкодження, а також фото таблиця (т. 1 а.с. 148-162). 
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 червня 2024 року, у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено (т. 1 а.с. 163).
У лікарській довідці приймального відділення Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні від 15 червня 2024 року зазначено, що ОСОБА_8 був доставлений до травматологічного пункту з діагнозом: політравма, перелом лівого стегна зі зміщенням, перелом лівої гомілкової кістки (т. 1 а.с. 164).
В довідці лікаря Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні від 15 червня 2024 року зазначено, що ОСОБА_7 був доставлений до травматологічного пункту з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма, забій м`яких тканин лобкової ділянки, лівої кінцівки, садно» (т.1 а.с. 165).
Згідно з висновком експерта від 16 липня 2024 року № СE19/109-24/8982-ІT, на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходились у працездатному стані (т.1 а.с. 166-171).
У висновку експерта від 17 липня 2024 року № СE19/109-24/8959-IT вказано, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система скутера марки «Хонда Діо» знаходилась у працездатному стані, рульове керування - у стані відмови. Стан відмови рульового керування досліджуваного скутера «Хонда Діо» спричинений порушенням геометрії встановлення керованого колеса через деформацію його колісного диска. Пошкодження, що призвели до стану відмови рульового керування скутера «Хонда Діо», знаходяться в зоні локалізації аварійних пошкоджень експлуатаційного характеру, виникли в результаті розвитку ДТП. Пошкодження, що призвели до стану відмови рульового керування скутера «Хонда Діо», виникли в результаті розвитку ДТП. Тому водій не мав можливості їх виявити до настання ДТП під час експлуатації транспортного засобу (т. 1 а.с. 172 - 175).
Відповідно до висновку експерта від 22 липня 2024 року № СE19/109-24/8980-IT, зіткнення скутера марки Honda Dio AF-68, реєстраційний номер НОМЕР_8 , із автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося в межах перехрестя вулиць Галицька та Миру в селі Угринів. На правій смузі, призначеній для руху в напрямку до міста Івано-Франківськ та, відносно елементів дороги, знаходяться в районі початку подряпини асфальтного покриття, позначеної на схемі до протоколу огляду місця події позицією №1. При первинному контактуванні поздовжні осі скутера Honda Dio AF68, реєстраційний номер НОМЕР_9 , та автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебували під кутом близько 130±5° (косо-перехресне, блокуюче зіткнення) (т. 1а.с. 176-183).
В протоколі огляду речового доказу від 28 серпня 2024 року зазначено, що об`єктом огляду є речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №120240912540238 від 16 червня 2024 року, а саме - DVD-R диск із відеозаписом від 15 червня 2024 року з камер зовнішнього відеоспостереження, встановлених на фасаді приміщення «Мийки» за адресою: село Угринів, вулиця Миру, 1А, Угринівської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у напрямку вулиці Галицька, на якому зафіксовано момент ДТП зіткнення автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , зі скутером марки «Honda Dio» AF- 68. Диск був добровільно наданий ФОП ОСОБА_11 . У ході огляду речового доказу - DVD-R диска з відеозаписом, його було встановлено у службову ПЕОМ СНСН-2 через оптичний привід DVD-ROM з метою відтворення файлів, що містяться на диску. Після цього через вікно автозапуску відкрито DVD-R диск із відеозаписом із камер відеоспостереження, де виявлено файл з відеозаписом, а саме: IMG_9591.MP4 об`ємом пам`яті 14,07 МБ. При огляді вказаного відеозапису, а саме файлу IMG_9591.МР4, встановлено, що відеозапис розпочинається у світлу пору доби з кольоровим зображенням. Камера спрямована на проїжджу частину вулиці Галицька у напрямку міста Галич. На відеозаписі у верхній лівій частині наявна дата відеозапису 06-15-2024 сб 15:20:50. У правій нижній частині відображена назва камери - Camera 07. Час, вказаний на відеозаписі, не відповідає реальному та відрізняється на мінус 60 хвилин. О 15:21:12 годині 15 червня 2024 року на відеозаписі проглядається, що у лівій смузі для руху у напрямку міста Львів, в межах регульованого перехрестя вулиць Галицька та Миру в селі Угринів, на зелений сигнал світлофора зупинився автомобіль марки Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_6 , з увімкненим показником лівого повороту. При цьому у лівій смузі для руху у напрямку міста Івано-Франківськ, в межах зазначеного регульованого перехрестя, зупинився автомобіль марки Mercedes Sprinter білого кольору з увімкненим показником лівого повороту. Також у правій смузі для руху у напрямку міста Івано-Франківськ до вказаного регульованого перехрестя рухається скутер марки Honda Dio AF68 під керуванням ОСОБА_7 з пасажиром ОСОБА_8 . О 15:21:13 годині 15 червня 2024 року на відеозаписі проглядається, що автомобіль марки Skoda Fabia розпочинає рух ліворуч, а саме здійснення маневру повороту ліворуч. При цьому автомобіль марки Mercedes Sprinter білого кольору залишається у нерухомому положенні, а до вказаного регульованого перехрестя продовжує рухатися скутер марки Honda Dio AF68 під керуванням ОСОБА_7 з пасажиром ОСОБА_8 . О 15:21:14 годині 15 червня 2024 року на відеозаписі проглядається, що автомобіль марки Skoda Fabia виїжджає на праву смугу для руху у напрямку міста Івано-Франківська під час здійснення маневру повороту ліворуч. У цей момент на дане регульоване перехрестя виїжджає скутер марки Honda Dio AF68, рухаючись у цій же смузі. Після цього, о 15:21:15 годині 15 червня 2024 року, на відеозаписі проглядається косе перехресне блокуюче зіткнення між автомобілем марки Skoda Fabia та скутером марки Honda Dio AF68. У подальшому при перегляді відеозапису проглядається кінцеве розташування транспортних засобів після ДТП. По закінченні огляду DVD-R диск із відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження упаковано в паперовий конверт (т. 1 а.с. 184-187).
В судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України було проведено демонстрацію відеозапису слідчої дії – огляду речового доказу від 28 серпня 2024 року (т.1 а.с.188).
У висновку експерта №463 від 29 серпня 2024 року вказано, що згідно з медичними документами, наданими на судово-медичну експертизу, у ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: закритий перелом середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, закритий перелом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, що викликали необхідність проведення оперативного лікування (15.06.2024 проведено оперативне втручання згідно з протоколом операції №313. Назва операції - накладення скелетного витягу за виростки лівого стегна. 20.06.2024 проведено оперативне втручання згідно з протоколами операцій №334–335. Назва операції – метало-остеосинтез лівого стегна та гомілки), утворилися від дії тупих твердих предметів і можуть відповідати терміну, вказаному в постанові, та згідно з пунктами 2.2 «a», «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Також у наданих медичних документах вказані тілесні ушкодження у вигляді синців і саден в ділянках тіла, що утворилися від дії тупих твердих предметів та, згідно з пунктами 2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, оскільки в медичній карті стаціонарного хворого №8725-24 морфологічні особливості їх не вказані. Визначити давність їх утворення немає можливості. У наданих медичних документах виставлено діагноз «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», але у зв`язку з тим, що в медичних документах об`єктивна неврологічно-патологічна симптоматика не вказана, записи лікаря-нейрохірурга відсутні, вирішити питання про наявність та характер черепно-мозкової травми немає можливості (т. 1 а.с. 189-191).
Також, судом були досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 (т. 1 а.с.192-199).
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, що узгоджуються між собою, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , протоколами огляду місця подій, протоколом огляду речового доказу, висновками судових експертиз, тощо.
Оцінюючи показання, дані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 , суд вважає їх правдивими та такими, що не суперечать іншим дослідженим під час судового розгляду доказам, а тому підстав не приймати за основу зазначені показання у суду немає.
За клопотання сторони захисту судом були допитані свідки сторони захисту:
Так, свідок сторони захисту ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він є зятем ОСОБА_6 та проходить службу у Збройних Силах України. З його слів, дружина повідомила, що ОСОБА_6 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Оскільки він був знайомий із сестрою матері потерпілої, то відразу зв`язався з нею та запропонував свою допомогу. На лікування потерпілого неповнолітнього ним було перераховано на рахунок матері потерпілого 45 000 грн. У подальшому сторони домовилися, що він відшкодує ще 150 000 грн, однак через обмежені фінансові можливості він не міг внести цю суму одним платежем і запропонував сплатити її частинами, п`ятьма рівними платежами. Проте потерпілі не погодилися з такою пропозицією і звернулися до суду з цим позовом. Щодо шкоди, про відшкодування якої заявив інший учасник ДТП (свідок), він пояснив, що після ДТП особисто спілкувався з його матір`ю, яка повідомила, що жодних претензій до них не має.
Свідок сторони захисту ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_6 . Із її слів, сусідка зателефонувала та повідомила, що її батько потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Після цього вона разом із дочкою викликала таксі та поїхала на місце ДТП. На місці події ні батька, ні потерпілого вона не застала. Свідок зазначила, що на проїзній частині бачила червону рідину, яку спочатку прийняла за кров, але, підійшовши ближче, зрозуміла, що це був алкоголь. Вона повідомила, що її батько сильно хвилювався, тому вона заспокоїла його, сказавши, що ситуацію вони владнають, і вирішила взяти всі турботи на себе. З її слів, її чоловік перерахував матері потерпілого 45 000 грн на лікування неповнолітнього. Також вони домовилися про подальше відшкодування 150 000 грн, однак потерпілі відмовилися прийняти цю суму. Свідок додала, що вона та її чоловік особисто вибачалися перед потерпілими. Вважає, що заявлена сума цивільного позову є завищеною та несправедливою, оскільки не враховує майнового стану ОСОБА_6 .
Аналізуючи показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , суд дійшов висновку, що через відсутність в їх свідченнях відомостей про наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, судом в якості доказів у справі свідчення вказаних свідків не враховувались.
Таким чином, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування майнової шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання суд бере до уваги конкретні обставини вчиненого діяння, ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, а також сукупність усіх обставин, що його характеризують: обстановку, мотив і спосіб вчинення правопорушення. Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який одружений, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування майнової шкоди потерпілому.
Щодо обставин, які обтяжують покарання, суд зазначає, що в обвинувальному акті такою обставиною визначено вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи. Так, потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на день ДТП (15 червня 2024 року) дійсно був малолітнім. Водночас обставина, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, може визнаватися такою, що обтяжує покарання, лише у разі, якщо винна особа усвідомлювала, що свої дії вчиняє саме щодо малолітнього. Якщо ж особа цього не усвідомлювала, обтяження покарання є недопустимим.
У цій справі ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що характеризується необережною формою вини. За наведених обставин суд доходить висновку, що відсутні підстави для врахування зазначеної в обвинувальному акті обтяжуючої обставини, оскільки обвинувачений об`єктивно не усвідомлював, що заподіює шкоду малолітній особі.
Окрім того, у досудовій доповіді, складеній Івано-Франківським районним сектором №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 19 травня 2025 року, зазначено, що, беручи до уваги інформацію, яка характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також невисоку ймовірність повторного вчинення правопорушення, орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим і не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання в громаді є можливим за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення особи та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на нього обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (т. 1 а.с. 139 -142).
Приймаючи до уваги викладені вище обставини в їх сукупності, враховуючи позицію представника потерпілого, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, які б його обтяжували, похилий вік обвинуваченого, суд дійшов до твердого переконання, що необхідним і достатнім покаранням ОСОБА_6 з метою його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу. 
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 дійсно було порушено Правила дорожнього руху, внаслідок чого була завдана шкода здоров`ю потерпілого, суд дійшов висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Водночас, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України, враховуючи таке:
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Проте застосування даної норми може відбуватись лише за наявності певних обставин, а саме наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.
У справі № 629/2739/18 від 03.02.2021 ККС ВС зазначив, що положення ч. 1 ст. 69 КК України надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
В даному випадку дійсно наявні дві обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, проте на думку суду вони самі по собі не можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тому з урахуванням особи винного та обстави справи, наслідків у виді не лише пошкодження транспортних засобів, а і отриманням тілесних ушкоджень двома особами, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України, а призначає покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією відповідної статті.

V. ЩОДО ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНИХ 

ОСОБА_14 ПОЗОВ ПОТЕРПІЛОГО ОСОБА_15 .
Так, представник цивільного позивача ОСОБА_8 – адвокат ОСОБА_4 17 грудня 2024 року подала до суду позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 350 000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ОСОБА_6 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої стегнової та великогомілкової кісток зі зміщенням відламків, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. У зв`язку з отриманими травмами потерпілий був змушений перенести декілька оперативних втручань, тривалий час перебував на лікуванні та реабілітації. Наслідки кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 , виявилися для потерпілого суттєво психотравмуючими, спричинили порушення фізичної та психоемоційної сфери його життєдіяльності, обмежили можливість повноцінного активного життя, зумовили виникнення стійких негативних психологічних переживань (т. 1 а.с. 51-52). 
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8725/24 ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 15.06.2024 до 16.07.204; 15.06.2024 була проведена операція - накладення скелетного витягу за виростки лівого стегна під загальним наркозом; 20.06.2024 була проведена операція МОС лівого стегна та гомілки блокуючим стержнем, в післяопераційному періоді знаходився у відділенні.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №17487/24 ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 02.12.2024 до 20.12.204; 02.12.2024 була проведена операція - посттравматична невропатія лівого малогомілкового нерва; пройшов курс занять з фізичним терапевтом та ерготерапевтом.
1 грудня 2025 року від обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника – адвоката ОСОБА_5 надійшли заперечення на цивільний позов, у яких зазначено, що сторона захисту не заперечує право потерпілого на компенсацію моральної шкоди, однак вважає заявлені вимоги завищеними, необґрунтованими та такими, що не відповідають принципам справедливості, а також не підтвердженими належними та допустимими доказами. Захист просив врахувати, що обвинувачений визнав вину та щиро розкаюється, матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі. Вчинене кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості та не спричинило тяжких або непоправних наслідків. Крім того, обвинувачений є особою похилого віку, має стан здоров`я, що потребує лікування, а також здійснює догляд за хворою дружиною. Зазначені обставини, на думку сторони захисту, підлягають врахуванню при визначенні розміру моральної шкоди. Водночас, позивач не надав належних доказів, які б підтверджували факт та обсяг моральних страждань, у зв`язку з чим не довів їх наявність. З огляду на викладене, сторона захисту просила зменшити розмір моральної шкоди до 30 000 гривень (т. 2 а.с. 52 - 54).
Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми КПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
З частини 2 статті 1187 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Враховуючи те, що внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді переломів, що викликало значний фізичний біль, він переніс декілька оперативних втручань, був обмежений в русі протягом декількох місяців в період з 15.05.2024 до 02.12.2024, і відповідно отримав моральні страждання, тому суд вважає, що потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, для відшкодування якої з урахуванням усіх вищевказаних обставин у їх сукупності на засадах розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює на загальну суму 100 000 грн.

V.ІІ. ПОЗОВ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗИВАЧА ОСОБА_16 
17 грудня 2024 року від представника цивільного позивача ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_4 до суду надійшла позовна заява про стягнення моральної шкоди у розмірі 150 000 гривень. Позов мотивований тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 , який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсy головного мозку, забою лобної ділянки і лівої нижньої кінцівки, саден, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та супроводжувалося фізичним болем. Отримані тілесні ушкодження призвели до порушення фізичної та психоемоційної сфери життєдіяльності ОСОБА_7 , обмежили можливість його активного та повноцінного життя, спричинили виникнення негативних психологічних переживань. У зв`язку з цим ОСОБА_7 завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 150 000 гривень (т.1 а.с 62-63).
1 грудня 2025 року від обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 надійшли заперечення на цивільний позов ОСОБА_7 , у яких зазначено, що сторона захисту категорично заперечує проти задоволення позову, оскільки ОСОБА_7 має процесуальний статус свідка та не визнаний потерпілим у межах даного кримінального провадження. Захист просив звернути увагу суду на те, що ОСОБА_7 не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настало погіршення стану його здоров`я, завдання психологічної шкоди, тимчасова втрата працездатності чи інші негативні наслідки. ОСОБА_7 не перебував на стаціонарному лікуванні, відсутні дані про отримання ним спеціалізованої медичної допомоги, а стан його здоров`я не підтверджений висновком судово-медичної експертизи. У зв`язку з цим сторона захисту вважає, що заявлений розмір моральної шкоди у сумі 150 000 гривень є завідомо завищеним. З огляду на викладене, обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні цивільного позову в повному обсязі (т. 2 а.с. 59-61).
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
При цьому моральна шкода – це негативні наслідки немайнового характеру, що виникають внаслідок протиправних дій або бездіяльності, включаючи кримінальні правопорушення. Вона проявляється у вигляді фізичних (біль) та душевних (страждання, приниження, тривога, погіршення стану здоров`я, зниження якості життя, погіршення відносин з оточуючими) страждань, що можуть бути спричинені злочином, і підлягають відшкодуванню.
Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди (ст.61 КПК України).
ОСОБА_7 до початку судового розгляду пред`явив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , отже обов`язок з відшкодування шкоди, завданої моральному здоров`ю ОСОБА_17 , у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, слід покласти на особу винну у ДТП – ОСОБА_6 .
У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивач зазначив, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення йому завдано моральну шкоду, яка полягає в отрманні тілесних ушкоджень, фізичному болі та стражданнях, які він зазнав в результаті ушкодження здоров`я з вини ОСОБА_6 . 
За таких обставин, враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, в результаті отриманих травм, які переніс ОСОБА_7 після ДТП, враховуючи характер отриманих тілесних ушкоджень, ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, суд вважає розмір заявленої моральної шкоди у розмірі 150 000 гривень явно завищеним, тому в якості компенсації моральної шкоди з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню сума у розмірі 10 000 гривень, якої на переконання суду буде достатньо для компенсації перенесених ним страждань, що буде відповідати засадам розумності і виваженості.
При цьому суд враховує той факт, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання цивільного відповідача за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Так, ухвалою слідчого судді від 19 червня 2024 року було накладено арешт на: автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_10 та скутер марки «Honda Dio AF68», без реєстраційних номерів, номер рами НОМЕР_2 . Арешт було накладено з метою проведення судово-автотехнічних експертиз та забезпечення збереження доказів. Враховуючи, що судовий розгляд закінчився, суд вважає необхідним скасувати арешт накладений на автомобіль та скутер. 
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченого підлягають стягненню відповідні витрати.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, 

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим  ОСОБА_6  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2024 року на: автомобіль марки «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі (номер кузова) НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_12 від 28.08.2020, скутер марки «Honda Dio AF 68», без реєстраційних номерів, номер рами НОМЕР_2 із талоном на вказаний транспортний засіб.
Речові докази: автомобіль марки «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі (номер кузова) НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_12 від 28.08.2020, скутер марки «Honda Dio AF 68», без реєстраційних номерів, номер рами НОМЕР_2 із талоном на вказаний транспортний засіб – повернути власникам; ДВД диск з відеозаписом з камери відеоспостереження – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково. Стягнути ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування спричиненої моральної шкоди – 100 000 (сто тисяч) грн.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_7 - задовольнити частково. Стягнути ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у відшкодування спричиненої моральної шкоди – 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме:
-3029,12 грн за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-24/8982 -ІТ від 16 липня 2024 року;
-2650,48 грн за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-24/8959 -ІТ від 17 липня 2024 року;
-6058,24 грн за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-24/8980 -ІТ від 22 липня 2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_18