Справа № 203/382/26 
Провадження № 2-о/0203/56/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 року        Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді – Єдаменко С.В.,
при секретарі – Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, – 

встановив:

16 січня 2026 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернулась ОСОБА_1 із заявою окремого провадження, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 18 січня 2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ім`я « ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 Україна, Донецька область, місто Шахтарськ та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна, Донецька область, місто Торез», прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 . В обґрунтування заяви зазначено, що 02 липня 1982 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , і після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « ОСОБА_5 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». Разом з тим, 12 травня 2009 року Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області при видачі їй паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 її прізвище зазначено як « ОСОБА_6 », у зв`язку із чим виникли розбіжності між її прізвищем та прізвищем чоловіка. 18 січня 2018 року нею та її чоловіком було отримано повторне свідоцтво про шлюб, у зв`язку з втратою попереднього свідоцтва про шлюб. У повторному свідоцтві про шлюб її прізвище вже було зазначено українською мовою - « ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_2 помер. Після його смерті вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, але у зв`язку із розбіжністю у зазначенні її прізвища у свідоцтві про укладення шлюбу та у паспорті громадянина України, їй було відмовлено у оформленні вказаної пенсії. Тому вона змушена звернутися до суду про встановлення вищевказаного факту що має юридичне значення. (а.с.1-5)
Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 20 січня 2026 року справу окремого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні на 18 лютого 2026 року. (а.с.19)
13 лютого 2026 року від представника заінтересованої особи надійшли пояснення по справі, в яких вона просила проводити розгляд справи за її відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства. (а.с.22-29)
В судовому засіданні 18 лютого 2026 року за участю заявниці було ухвалено долучити пояснення до матеріалів справи, відмовити у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків, задовольнити клопотання про долучення доказів, з`ясовано думку щодо заяви, досліджено письмові докази та ухвалено перейти на стадію ухвалення рішення, яке буде оголошено 27 лютого 2026 року. (а.с.43)
Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, надала пояснення в яких просила проводити розгляд справи за її відсутності.
Заслухавши думку заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02 липня 1982 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище зі « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 » (російською).
12 травня 2009 року Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на ім`я заявниці було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , в якому її прізвище ім`я та по батькові зазначено українською мовою як « ОСОБА_1 », рік народження «1959». На сторінці 10 вказаного паспорту наявний штамп Кіровського РАЦС м. Дніпропетровська, де прізвище чоловіка вказано « ОСОБА_6 », 1956 р.н., та вказана дата реєстрації шлюбу - 02.07.1982 р. (а.с.6-7)
18 січня 2018 року заявницею та її чоловіком було отримано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , у якому прізвище заявниці вже було зазначено українською мовою - « ОСОБА_4 », а прізвище чоловіка - « ОСОБА_4 ». (а.с.12)
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.11)
Після смерті чоловіка, заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення їй пенсії в разі втрати годувальника.
Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за № 912020154495 від 15.12.2025 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки наявні розбіжності у зазначенні прізвища заявниці в документах, що посвідчують її особу, та у свідоцтві про шлюб. У зв`язку із чим рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання, оскільки виявлена невідповідність в написанні прізвища у свідоцтві про шлюб та паспорті громадянина України позбавляє її права для призначення пенсії по втраті годувальника. (а.с.9-10)
Отже, на підставі вказаних доказів, судом встановлено, що існує невідповідність між документом, що посвідчує особу заявниці, де її зазначено як « ОСОБА_6 » та свідоцтвом про шлюб, де прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_4 ».
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення документів щодо призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 18 січня 2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ім`я « ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 Україна, Донецька область, місто Шахтарськ та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна, Донецька область, місто Торез», прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 76-82, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 18 січня 2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ім`я « ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 Україна, Донецька область, місто Шахтарськ та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна, Донецька область, місто Торез», прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення складено 06.03.2026 р.

Суддя  С.В. Єдаменко