Справа № 375/2746/25
Провадження № 2/375/50/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді     Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судового засідання   Потапенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2025 року представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі – АТ «Акцент-Банк») звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову вказує про те, що 9 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських та відкриття банківського рахунку.
Вказував, що відповідач підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між сторонами кредитний договір.
Банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, однак останній, використавши кредитні кошти, умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає.
За таких обставин просило стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 4 листопада 2025 року становить 39020,91 грн, з яких: 19099,46 грн заборгованості за кредитом, 18671,45 грн - заборгованості за процентами, 1250,00 грн - пеня.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року позов залишено без руху та надано десятиденний термін з дня отримання ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою судді від 26 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні 13 січня 2026 року о 09 год 00 хв.
13 січня 2026 року зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи відкладено до 8 год 30 хв год 16 лютого 2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому, разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання в якому просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцем її проживання, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу частини 8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підстав істатті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи.

Стислий виклад позиції інших учасників справи
Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Встановлені судом фактичні обставини справи
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 9 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг послуг, у зв`язку із чим ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» і заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.
Зі змісту вказаних документів суд встановив домовленість сторін про:
– тип кредиту та розмір кредитного ліміту до 200000,00 грн;
– реальну річну процентну ставку 49,34% річних;
– строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження;
– кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й неможе перевищувати повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит.
АТ «Акцент-Банк» відкрив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 та видав картку № НОМЕР_2 , строком дії (12/2031), що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 33).
Згідно з довідкою за лімітами, АТ «Акцент-Банк» 9 травня 2024 року встановило ОСОБА_1 кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн, який у подальшому збільшився 16 червня 2024 року до 20000,00 грн, 28 вересня 2025 року зменшився до 19099,46 грн, 3 листопада 2025 року збільшення до 19100,00 грн (а.с. 32).
Відповідно до банківської виписки за кредитною карткою № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 користувався зазначеною карткою, а саме переказував кошти, розраховувався за придбання товарів та погашав заборгованість (а.с. 27).
Зі змісту поданого АТ «Акцент-Банк» розрахунку заборгованості суд встановив, що на 14 листопада 2025 року становить 39020,91 грн, з яких: 19099,46 грн заборгованості за кредитом, 18671,45 грн заборгованості за процентами, 1250,00 грн пеня (а.с. 13).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до статті 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статті 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту і заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
У справі, яка розглядається, суд встановив що:
- ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.
- матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заперечував наявність кредитних зобов`язань перед АТ «Акцент-Банк». 
- надані позивачем докази підтверджують факт встановлення кредитного ліміту, використання кредитних коштів відповідачем та погашення ним кредиту.
- ОСОБА_1 не спростував належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку.
З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. 
Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом.
Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан дія якого, на момент розгляду справи не припинений.
Таким чином, вимога про стягнення з відповідача пені у сумі 1250,00 грн, задоволенню не підлягає.
За таких обставин, суд дійшов в исновку, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 37770,91 грн, з них заборгованість: по тілу кредиту у розмірі 19099,46 грн, по процентах у розмірі 18671,45 грн.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
Позивач просить стягнути із відповідача 39020,91 грн. Водночас судом вирішено стягнути 37770,91 грн, що становить 96,80%. 
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн х 96,80% = 2344,88 грн.
Керуючись статтями 5, 12,13, 76-81, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 9 травня 2024 року у розмірі 37770 (тридцять сім тисяч сімсот сімдесят) гривень 91 копійку.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2344 (дві тисячі триста сорок чотири) гривні 88 копійок у відшкодування судового збору, сплаченого за подання позову.
У іншій частині позовних вимог та судових витрат - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua
Відомості про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: 49074, місто Дніпро, вулиця Батумська, 11.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя    О.В. Банах-Кокус