ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 березня 2026 року	Справа №: 695/1100/26	

Номер провадження 3/695/682/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Апанасенко К.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
16.01.2026 року біля 19 год. 40 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , застосував фізичну силу відносно свого батька ОСОБА_2 , але не спричинив тілесних ушкоджень, завдавши шкоди його психічному здоров`ю, чим вчинив фізичне домашнє насильство. 
У судовому засіданні в присутності свого батька ОСОБА_1 вину у скоєному визнав, щиро каявся. 
Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. 
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» .
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на батьків (мати, батько) і дітей.
Отже, ображаючи власного батька та застосовуючи фізичну силу до нього, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство.
Його вина підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 981518, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , рапортом поліцейського СРПП Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надав суду форму оцінки ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. З огляду на ступінь суспільної небезпечності протиправних дій ОСОБА_1 , вчинення ним акту домашнього насильства вперше (інші дані відсутні в матеріалах справи), суд не вважає за доцільне направляти його на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство.
Відповідно до ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Суд констатує, що ОСОБА_1 перебуває саме в тому віці, коли в особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.
Оскільки на момент скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 досяг 17-річного віку (підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 ), враховуючи особу правопорушника, майновий стан його законного представника (батька), відсутність тяжких наслідків, завданих суспільним інтересам указаним правопорушенням, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.
Керуючись ст. 9, 13, 24-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 251, 252, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, і застосувати до нього захід впливу у виді попередження.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя     К.І. Апанасенко