Справа №: 398/8365/25	

провадження №: 2/398/1533/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"20" квітня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Москалик В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до Олександрійського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 10.03.2019 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2023128178. 24.03.2023 АТ "ОТП Банк" та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір факторингу № 24/03/23, за умовами якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за договором про споживчий кредит заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2023128178 від 10.03.2019, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24.03.2023 (день відступлення права вимоги) становить 12 831,48 грн, що складається із: 6 800,00 грн - за тілом кредиту, 6 031,48 грн - за відсотками, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості в загальному розмірі 12 831,48 грн.
Ухвалою судді від 13.02.2026 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 24.03.2023 АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір факторингу № 24/03/23, за умовами якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №2023128178 від 10.03.2019, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Так, 10.03.2019 АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №2023128178 договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг-кредитування та видача і обслуговування картки, сума кредиту -14 948, 00 грн, дата надання кредиту - 10.03.2019, строк кредиту - 24 місяці, розмір процентної ставки - 0,01 %. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору цей договір є змішаним, в якому місяться елементи різних договорів і позичальнику надаються декілька різних видів фінансових послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних платикових карток. 
Згідно з п.2 договору позичальник підтверджує факт приєднання до Публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), що розміщений на Інтернет сайті банку www.otpbank.com.ua) (надалі - Публічний договір) та на умовах викладених у цьому розділі
Відповідно до п.2.1 договору за умовами належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну карту типу МС GOLD (надалі - картка), відкриває відновлювальну кредитну лінію, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.
Відповідно до п.2.4 договору визначено, що за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку та на дату укладання Угоди розмір про це 5 % на місяць, що діє після закінчення пільгового періоду по операціях р товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях знятгя готівки в банкої готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки на заборгованості 0,1 % за день.
Отже, 10.03.2019 відповідач звернулася до банку із заявою про відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що договір разом із Правилами, Тарифами є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти.
У порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24.03.2023 становить 12 831,48 грн, що складається із: 6 800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 031,48 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статей 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 01.07.2025 № 43115064; детальний опис робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги № 43115064 від 01.07.2025 на суму 5 000 грн.
За змістом договору про надання правової допомоги розмір винагороди визначений у договорі у вигляді фіксованої суми за кожен вид адвокатської послуги.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст. ст. 137, 141 ЦПК України, суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 19, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2023128178 від 10.03.2019 у сумі 12 831 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять одна) грн 48 коп, що складається з: 6 800,00 грн - за тілом кредиту, 6 031,48 грн - за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402) судовий збір 2 422 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 коп.) та 3 000 (три тисячі) витрати на правничу допомогу.
На рішення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 20.04.2026.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК