Справа № 156/75/26
Провадження № 2/156/203/26
Рядок статзвіту № 38

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
27 лютого 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Малюшевської І.Є.,
за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду у сел. Іваничі цивільну справу № 156/75/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС"
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
І. Зміст спору
Директор ТОВ ФК ЕЙС Поляков О. В. звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути із ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 136,48 грн. Позов обґрунтовує тим, що 26.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 договір кредитної лінії № 107918134 на суму 5 000,00 грн.
Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 5 000,00 шляхом перерахування через банк-провайдер. Надалі відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 26 789,00 грн.
Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 67 136,48 грн, яка складається з: 16 999,80 грн - заборгованість по тілу кредиту; 50 136,68 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 
28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача.
23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23/0224-01.
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача 
15.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 15/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 15.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 67 136,48 грн. Враховуючи те, що Реєстр Боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру Боржників, що містить лише дані Відповідача.
Право вимоги по Кредитному договору відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому Позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору.
Умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.
Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по Кредитному договору до Позивача.
Невиконання ОСОБА_1 свого зобов`язання та виникнення заборгованості за кредитним договором змусило позивача звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 107918134 від 26.07.2021 у розмірі 67 136,48 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідачка повністю заперечує позовні вимоги та просить повністю відмовити у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», мотивуючи тим, що з поданої позовної заяви їй не зрозуміло, на підставі якого саме договору, у який період та у якому розмірі виникла заявлена заборгованість. До позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання нею кредитних коштів та виникнення грошових зобов`язань.
Як слідує з ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2026 року позивач сам не має доказів зарахування коштів та звернувся до суду з клопотанням про їх витребування у АТ КБ «ПриватБанк», що свідчить про відсутність у позивача належної доказової бази на момент звернення з позовом. На теперішній час відповідачка перебуває та працює за межами України, у зв`язку з чим не має фізичної можливості прибути до суду. Просить розглядати справу без її участі з урахуванням поданої письмової позиції. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому просить суд відмовити ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з відповіддю на відзив представник позивача вказує, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Для ознайомлення з кредитним договором, укладеним в електронній формі, дозволяється відображати в тому форматі, придатним для аналізу та приймання його змісту людиною. Щодо використання електронного підпису та факту надання позивачем оригіналу кредитного договору, позивач зазначає, що одноразовий персональний ідентифікатор - MNV539QU направлено Відповідачу 26.07.2021 о 12:20:24 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено Відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 26.07.2021 о 12:20:55. Відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з договором на сайті товариства в особистому кабінеті. Враховуючи вищевикладене, позивач надав беззаперечні докази того, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.
Щодо перерахування кредитних коштів позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 22 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № 377b7afe-1a98-4628-9430-e241bb4adc04 від 26.07.2021 з відміткою Товариства. Жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. Надані платіжні інструкції містять підпис та печатку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі Товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору. Таким чином, оскільки первинний кредитор ініціював платіжну операцію шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача (Боржника) та надав Електронне повідомлення від АТ «ПРИВАТБАНК» про те, що відповідне перерахування було здійснено успішно - Позивач довів факт отримання Відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором. Важливо зазначити, що згідно з матеріалами справи Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил.
Відповідач ставить під сумнів вищезгадані факти, проте в той же час ним не надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить; будь-яких належних і допустимих доказів того, що сторонні особи мали доступ до його банківського рахунку на яку зараховані кредитні кошти; виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок; доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами.
Враховуючи наведене, Позивач вважає, що ним підтверджено факт укладання кредитного № 107918134 від 26.07.2021 Договору та наявність заборгованості у Боржника.
Позивач також вважає, що ним доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок Відповідача суми в розмірі 22 000,00 грн. В свою чергу, Відповідачем жодних доказів, що спростовування вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано.
Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, позивач вказує, що Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.
Відповідно до п. 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 281,05 процентів річних, що становить 0,77 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. У відповіді на відзив позивач наводить детальний розрахунок нарахованих за кредитним договором відсотків при цьому вказуючи, що відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
Уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».
Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору.
Враховуючи порушення відповідачем зазначених норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. У Позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст. 1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст. 625 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором № 107918134 від 26.07.2021 року у розмірі 67 136,48 грн., 2662,40 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору та 7 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Із заперечення на відповідь на відзив слідує, що ОСОБА_1 факт отримання кредитних коштів у 2021 році не заперечується. Разом з тим, вона визнає, що здійснювала платежі на погашення заборгованості, що також підтверджується матеріалами, наданими позивачем. Водночас заявлену позивачем до стягнення сума 67 136,48 грн відповідачка вважає надмірною та неспівмірною із сумою основного боргу (16 999,80 грн), оскільки така сума включає значні нарахування процентів та штрафних санкцій за надвисокими процентними ставками. Такі нарахування порушують принципи розумності, справедливості та співмірності відповідальності, оскільки призводять до збільшення боргу у кілька разів порівняно з отриманою сумою кредиту. Крім того, відповідачка стверджує, що після отримання даного кредиту вона опинилася у складному фінансовому становищі у зв`язку з виникненням численних фіктивних кредитних зобов`язань в інших фінансових установах без мого відома, що призвело до фінансової кризи та унеможливило своєчасне виконання зобов`язань у повному обсязі. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд врахувати її пояснення, фактичне здійснення платежів та застосувати принципи справедливості й співмірності, зменшивши розмір нарахованих процентів та штрафних санкцій до розумного рівня.
У додаткових пояснень позивач наполягає на тому, що відповідачка була належним чином ознайомлена з усіма істотними умовами кредитного договору, у тому числі із розміром кредиту, процентною ставкою, порядком та періодичністю нарахування процентів, можливими штрафними санкціями, а також із загальним механізмом формування заборгованості. Укладення кредитного договору передбачало підтвердження її згоди з умовами кредитування, що свідчить про усвідомлення нею правових наслідків прийнятих зобов`язань. Крім того, подальша поведінка відповідачки підтверджує її обізнаність щодо існування та структури боргу, оскільки вона здійснювала платежі на його погашення. Вчинення таких дій є конклюдентним підтвердженням того, що відповідачка розуміла факт нарахування процентів і визнавала наявність грошового зобов`язання. У власних поясненнях відповідачка не заперечує ні факту отримання кредитних коштів, ні факту існування заборгованості, а лише висловлює незгоду із розміром заявлених до стягнення процентів та санкцій, що прямо випливає зі змісту її заперечень. Таким чином, її позиція фактично підтверджує, що вона знала про суму боргу та порядок її нарахування, а спір зводиться виключно до оцінки розміру фінансових нарахувань, а не до відсутності інформації про них.
Відповідно до загальних засад цивільного права, сторона договору не може посилатися на необізнаність із його умовами після добровільного приєднання до них та початку виконання зобов`язань. Відповідачка мала реальну можливість ознайомитися з умовами кредитування до укладення договору, отримувала інформацію про стан заборгованості та користувалася правом здійснювати платежі, що виключає будь-які твердження про її непоінформованість. Також слід врахувати, що обов`язок контролювати стан власних фінансових зобов`язань покладається на позичальника, а тому подальше посилання на складне фінансове становище чи суб`єктивне невдоволення розміром процентів не може свідчити про відсутність обізнаності з умовами кредитного договору або про неправомірність їх нарахування. Отже, позивач вважає, що доводи відповідачки щодо нібито надмірності нарахувань фактично є оціночними судженнями та не спростовують того, що вона була належним чином ознайомлена з умовами договору, знала про суму заборгованості та усвідомлювала наслідки невиконання грошового зобов`язання.
ІІ. Процесуальні дії у справі
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Також судом частково задоволено клопотання представника позивача та витребувано в Банка-емітента АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначену в ухвалі суду інформацію.
Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам. 
Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. 12.02.2026 року конверт із вказаними документами на ім`я відповідача повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній».
05.02.2026 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, зміст якого розкрито у розліді І цього рішення.
10.02.2026 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, зміст якої розкрито у розліді І цього рішення.
13.02.2026 від відповідачки ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, зміст яких розкрито у розліді І цього рішення.
25.02.2026 з Банка-емітента АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшли витребувані судом докази.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків.
ІІІ. Встановлені судом обставини справи
Судом встановлено, що 02.06.2021 ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі уклала на платформі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 107918134 на умовах фінансового кредиту «Смарт», підписавши його електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора MNV78DE6.
Пунктом 1.1. договору передбачено, що товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.
Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 5000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 25.08.2021 р.
Відповідно до п.1.7 вказаного договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 25.08.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу.
Згідно із п.1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п.1.7 договору строк дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.
Пунктами 1.9, 1.9.1, 1.9.2 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 281,05 процентів річних, що становить 0,77 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 310,25 процентів річних, що становить 0,85 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п.1.9.3 якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду.
За п.1.10 договору позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в термін платежу) з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.3 цього договору, оплатити фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду.
Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п.1.12 договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правила п.1.12.1 договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час (п.1.6 договору).
Відповідно до п.1.12 кредитного договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах:
- за п.1.12.1 - зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;
- за п.1.12.2 - з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 та 1.12.2 договору, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником (п.1.13 договору).
Згідно із п. 4.3 договору сторони погодились, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст.625 ЦК України.
Відповідно до п. 4.4 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджений розмір кредиту, грошова одиниця, в якій наданий кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
26.07.2021 на підставі платіжного доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу на картковий рахунок № НОМЕР_2 кошти в розмірі 5 000 грн.
З наданої АТ КБ «Приват Банк» виписки за договором № б/н за період з 26.07.2021 по 31.07.2021 слідує, що на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) 26.07.2021 зараховано 5000,00 грн, 29.07.2021 – 1500,00 грн, 01.08.2021 – 720 грн, 12.08.2021 – 19 569,00 грн. Отже, надані АТ КБ «Приват Банк» відомості підтверджують зарахування на загальну суму 26 789,00 грн на банківський рахунок відповідача, для обслуговування якого емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідачки, вказаними у договорі.
Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача станом на 05.05.2022 становить 67 136,48 грн, яка складається з: 16 999,80 грн - заборгованість по тілу кредиту; 50 136,68 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Відповідно до розрахунку заборгованості, який сформований ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача станом на 29.09.2021 становить 67 136,48 грн, яка складається з: 16 999,80 грн - заборгованість по тілу кредиту; 50 136,68 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» вчинений договір факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01. У подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 уклали додаткові угоди:
- 28.11.2019 № 19, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020;
- 31.12.2020 № 26, якою договір факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 у новій редакції, строк дії договору продовжений до 31.12.2021;
- 31.12.2021 № 27, якою продовжений строк дії договору до 31.12.2022;
- 31.12.2022 № 31, якою продовжений строк дії договору до 31.12.2023;
- 31.12.2023 № 32, якою продовжений строк дії договору до 31.12.2024.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 05.05.2022 № 175 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 67 136,48 грн.

23.02.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23/0224-01. Згідно із витягом з реєстру прав вимоги від 23.02.2024 № 1 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на суму 67 136,48 грн.

Також 15.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 15/07/25-Е. Перехід права вимоги до відповідача ОСОБА_1 зафіксований у витязі з Реєстру боржників від 15.07.2025 під номером 14244.

ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» додаткових нарахувань суми боргу ОСОБА_1 не проводили.

Відповідачка не заперечує факту отримання кредитних коштів та визнає, що здійснювала платежі на погашення заборгованості. Водночас заявлену позивачем до стягнення сума 67 136,48 грн відповідачка вважає надмірною та неспівмірною із сумою основного боргу, оскільки така сума включає значні нарахування процентів та штрафних санкцій за надвисокими процентними ставками. Такі нарахування порушують принципи розумності, справедливості та співмірності відповідальності, оскільки призводять до збільшення боргу у кілька разів порівняно з отриманою сумою кредиту. Крім того, відповідачка стверджує, що після отримання даного кредиту вона опинилася у складному фінансовому становищі у зв`язку з виникненням численних фіктивних кредитних зобов`язань в інших фінансових установах без мого відома, що призвело до фінансової кризи та унеможливило своєчасне виконання зобов`язань у повному обсязі. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд врахувати її пояснення, фактичне здійснення платежів та застосувати принципи справедливості й співмірності, зменшивши розмір нарахованих процентів та штрафних санкцій до розумного рівня. Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність заборгованості у вищенаведеному розмірі ОСОБА_1 не надала. Вказана сума заборгованості відповідачкою не спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачкою до суду надано не було.
ІV. Застосоване законодавство
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц).
Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
V. Висновки суду
Кредитний договір № 107918134 від 26.07.2021 підписаний сторонами є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили усі істотні умови договору, а тому, саме з 26.07.2021 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами, що не заперечується відповідачем.
Відповідач, будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи. Отже, сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. На виконання умов договору № б/н від 26.07.2021 за період з 26.07.2021 по 31.07.2021 на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) зараховано загальну суму 26 789,00 грн, а саме: 26.07.2021 зараховано 5000,00 грн, 29.07.2021 – 1500,00 грн, 01.08.2021 – 720 грн, 12.08.2021 – 19 569,00 грн.
Таким чином, первісний кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
Представником позивача долучено належні та допустимі докази щодо факторингового ланцюгу, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 107918134 від 26.07.2021.
Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідачка на підставі укладеного кредитного договору отримала кредит, однак в обумовлений договором строк його не повернула, а тому позов в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредита в розмірі 16 999,80 грн підлягає до задоволення.

У позовній заяві ТОВ «ФК «Ейс», як новий кредитор, просив, крім тіла кредиту стягнути також заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Це відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 23.05.2018 по справі № 910/1238/17.
Відповідно до умов кредитного договору № 107918134 від 26.07.2021 первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у сумі 22000 грн на 30 днів строком до 25.08.2021 зі сплатою 0,77% за дисконтною процентною ставкою від суми кредиту за кожний день користування кредитом; за умови продовження строку дисконтного періоду з наступного дня нарахування процентів здійснюється за індивідуальної процентною ставкою у розмірі 0,85% в день від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Якщо позичальник користується кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою у сумі 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування кредитом (пункти 1.9.1., 1.9.2., 1.9.3. кредитного договору).
Положеннями п. 1.12 кредитного договору передбачено, що сторони погодили факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
1.12.1 зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;
1.12.2 з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Також сторони погодили, що строк дії договору відповідно до п. 4.2 договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Відповідно до п. 4.3 сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
З наданих розрахунків вбачається, що ОСОБА_1 не у повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості, чим порушила зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, відповідно до підпунктів 1.9.3, 1.12.2 кредитного договору.
Суд перевірив розрахунок відповідача в частині нарахованих процентів та встановив, що нарахування відсотків здійснювалося за такою формулою:
5000 грн (сума виданого кредиту) ? 30 (строк кредиту) ? 0,77 (процентна ставка в період строку визначеного в п. 1.7 кредитного договору)/100 = 1155 грн (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів);
1155/30 =38,50 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 26.07.2021-28.07.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»);
29.07.2021- первісним кредитором надано відповідачеві другу суму з загального суми траншу у розмірі 1500,00 грн. Відповідно тіло кредиту становить 6500,00 грн;
6500 грн. (сума виданого кредиту) ? 30 (строк Кредиту) ? 0,77 (процентна ставка)/100= 1501,5(сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів);
1501,5/30 =50,05 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 29.07.2021-01.08.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»);
01.08.2021 первісним кредитором надано відповідачеві третю суму з загальної суми траншу у розмірі 720,00 грн. Відповідно тіло кредиту становить – 7220,00 грн.
7220 грн. (сума виданого кредиту) ? 30 (строк Кредиту) ? 0,77 (процентна ставка)/100= 1667,82 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів);
1667,82/30 =55,59 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 03.08.2021-04.08.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»);
04.08.2021 – Відповідачем сплачено 2500,00 грн, з яких 2067,58 грн (тіло кредиту) і 432,42 грн (відсотки).
5152,42 грн (сума виданого кредиту) ? 30 (строк Кредиту) ? 0,77 (процентна ставка)/100= 1190,21 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів);
1190,21/30 =39,67 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 05.08.2021-11.08.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»).
11.08.2021 – Відповідачем сплачено 3000,00 грн з яких, 2 722,31 грн (тіло кредиту) і 277,69 грн (відсотки).
12.08.2021- Первісним кредитором надано Відповідачем четверту суму з загальної суми Траншу у розмірі 19569,00 грн. Відповідно тіло кредиту становить - 21 999,00 грн. (сума виданого кредиту) ? 30 (строк Кредиту) ? 0,77 (процентна ставка)/100= 5082 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів);
5082/30 =169,39 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 14.08.2021-25.08.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»);
10.09.2021- Відповідачем сплачено 4951,00 грн з яких, 0,18 грн (тіло кредиту) і 4950,82 грн (відсотки).

Відповідно до п.1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 310,25 (триста десять цілих двадцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,85 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.
21,999,11 грн (сума виданого кредиту) ? 30 (строк Кредиту) ? 0,85 (процентна ставка)/100= 5609,77 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів)
5609,77/30 =186,99 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 26.08.2021-03.09.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»).

Відповідно до п. 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 310,25 (триста десять цілих двадцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,85 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.
04.09.2021-27.01.2022 та з 11.04.2022 по 22.04.2022- відбулось нарахування відсотків за індивідуальною процентною ставкою відповідно до п.1.9.2. кркдитного договору.

Згідно з п. 1.9.3, якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. У порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору
В п. 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Таким чином за період 28.01.2022-03.03.2022 щодня нараховувалось по 391,00 грн (сума за один день користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду) виходячи з розрахунку: 16 999,80 (сума виданого кредиту) ? 2,30 (процентна ставка)/100 = 391,00 грн (сума за один день користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду).

Суд встановив, що розрахунки проведені з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру відсотків, визначених в кредитному договорі та дійшов висновку, що заборгованість відповідачки за договором № 107918134 від 26.07.2021 становить 67 136,48 грн, яка складається з 16 999,80 грн заборгованості за основною сумою боргу та 50 136,68 грн заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом.
Таким чином, суд дослідив і проаналізував докази у справі, та керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, однак істотно порушив умови кредитного договору, ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України та не повернув суму простроченого кредиту у зв`язку з чим утворилась заборгованість, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) відповідачка не надала, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягення заборгованості за тілом кредита та за несплаченими відсотками за кристування кредитом необхідно задовольнити у повному обсязі.
Суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру нарахованих процентів, оскільки таке не ґрунтується на вимогах закону, сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір відсотків за користування кредитом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідачка не надала суду жодних доказів на підтвердження тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, зокрема щодо перебування у складному фінансовому становищі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки сума заборгованості відповідача по договору № 107918134 від 26.07.2021 підтверджена належно проведеним розрахунком, а відповідач не надав власного обґрунтованого розрахунку, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.
VІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час подання позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 662, 40 гривень. Позовні вимоги суд задовольнив на у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження заявлених вимог на правову допомогу представник позивача надав суду наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 року № 20/08/25-01, додаткову угоду № 25770986228 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, копію акта прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, відповідно до якого вартість наданої правничої допомоги становить 7000,00 гривень.
Відповідчка не заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим, а навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи зі змісту ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача.
Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача, на думку суду, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 гривень будуть співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України та відповідатимуть характеру і обсягу узгоджених між сторонами і фактично наданих адвокатом послуг.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 гривень.
На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 77, 81, 141, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором № 107918134 від 26.07.2021 у розмірі 67 136 (шістдесят сім тисяч сто тридцять шість) гривень 48 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп. витрат на сплату судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: вулиця Алматинська, будинок 8, офіс 310а м. Київ 02090;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. Є. Малюшевська