23.04.26
23-з/812/8/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 489/6630/25
Номер провадження: 23-з/812/8/26

П О С Т А Н О В А

23 квітня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі головуючої судді Крамаренко Т.В., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Козловської Тетяни Вікторівни про відвід судді Миколаївського апеляційного суду Тищук Наталії Олексіївни від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах захисником – адвокатом Козловською Тетяною Вікторівною на постанову Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Постановою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із вказаною постановою суду, 08 квітня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Козловська Т.В. подала апеляційну скаргу.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2026 року, автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи визначено суддю Тищук Н.О.
Розгляд справи вперше був призначений на 22 квітня 2026 року о 11-00 год.
22 квітня 2026 року розгляд справи відкладено на 23 квітня 2026 року.
В судовому засіданні 23 квітня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Козловська Т.В. заявила відвід головуючій судді, який згодом в письмовому вигляді подала через систему «Електронний суд».
Заява про відвід обґрунтована тим, що наявні обставини, які свідчать про явну упередженість судді по даній справі.
Зокрема, адвокат зазначає, що 23 квітня 2026 року в ході розгляду справи № 489/6630/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, судом апеляційної інстанції розгляд було розпочато з вирішення клопотань сторони захисту. 
Так, стороною захисту було заявлено клопотання про: виклик та допит свідка, який безпосередньо може підтвердити обставини переміщення транспортного засобу; виклик та допит особи, яка складала адміністративні матеріали, як свідка; витребування матеріалів службового розслідування щодо дій працівників поліції. 
Однак, у задоволенні зазначених клопотань судом було відмовлено, незважаючи на те, що вони стосуються ключових обставин справи, а саме — встановлення факту керування транспортним засобом, перевірки законності дій посадової особи, яка оформлювала адміністративні матеріали, та достовірності складених нею документів. 
На думку захисника, зазначені дії суду фактично призводять до ситуації, коли розгляд справи здійснюється виключно на підставі матеріалів, складених посадовою особою поліції, без можливості їх належної перевірки та спростування, що прямо порушує принцип змагальності сторін та рівності учасників процесу. 
Крім того, адвокат переконана, що відмова у виклику свідка, який може підтвердити, що транспортний засіб був припаркований іншою особою та переданий ОСОБА_1 вже у нерухомому стані, унеможливлює встановлення ключової обставини — відсутності факту керування транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Натомість відмова у виклику та допиті особи, яка складала адміністративні матеріали, як свідка, позбавляє сторону захисту можливості поставити їй питання щодо обставин складання протоколу, направлення на огляд, акту огляду, причин невідповідностей у часі, а також підстав внесення до матеріалів справи відомостей, які не підтверджуються відеозаписом. 
Відмова у витребуванні матеріалів службового розслідування унеможливлює дослідження обставин, які вже були встановлені самим органом поліції та можуть свідчити про порушення під час складання адміністративних матеріалів. Всі подані клопотання сторони захисту були спрямовані на повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки складений адміністративний матеріал містив значну кількість процесуальних порушень та недоліків. 
За викладених обставин у сторони захисту виникають обґрунтовані сумніви у неупередженості суду, оскільки його процесуальні рішення мають системний характер та спрямовані на обмеження можливості сторони захисту довести свою позицію. 
Таким чином, поведінка судді, яка спрямована на порушення прав та свобод учасників справи, порушення суддею приписів чинного законодавства та основоположних принципів та засад судочинства, та зокрема принципу правової визначеності, є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. 
Адвокат наголошує, що вказані нею відомості є тими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді по даній справі. 
Така поведінка судді Тищук Н.О. перешкоджає належному та справедливому розгляду даної справи незалежним і безстороннім судом, як це гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина, прийнятою 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року та набрала чинності 11.09.1997 року, та викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості особи, яка здійснює правосуддя. 
Адвокат зауважує, що зважаючи на порушення суддею прав ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, вважаю, що не забезпечивши достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу безсторонності судді, неможливо досягти дієвості судового розгляду при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, через що наявні обґрунтовані підстави для відводу судді по даній справі. 
Відтак, вважає, що суддя Миколаївського апеляційного суду Тищук Н.О. не може здійснювати правосуддя в даній справі, оскільки подальша її участь в судовому розгляді лише перешкоджатиме належному та об`єктивному вирішенню даної справи та надалі порушуватиме права ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2026 року заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Козловської Т.В. про відвід судді Тищук Н.О. розподілено судді Крамаренко Т.В.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід судді, слід дійти висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права – кримінального-процесуального права, а саме - статті 75 КПК України, та керуванні нею при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.
За змістом цієї норми суддя не може брати участь у провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.
Відповідно до статті 80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.
З урахуванням обставин цієї справи та викладених у заяві про відвід аргументів, апеляційний суд вважає, що доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Козловської Т.В. про неправомірність прийнятих процесуальних рішень, якими відмовлено в задоволенні її клопотань є безпідставними та такими, що ґрунтуються на особистому тлумаченні норм КУпАП, оскільки не дають жодних об`єктивних підстав вважати, що суддя не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи. 
Зокрема, не може бути підставою для відводу та будь-яких сумнівів у неупередженості судді те, які процесуальні рішення суддя приймає в ході розгляду справи та незгода учасників справи з цими рішеннями. 
Крім того, сама по собі відмова у задоволенні клопотань не є переконливим свідченням упередженості судді, а незгода учасника процесу з процесуальними діями судді повинна вирішуватися у передбаченому процесуальним законом порядку, а не шляхом заявлення відводу судді.
З урахуванням викладеного, надавши оцінку доводам захисника Абрамова В.В., щодо мотивів відводу, та з`ясувавши процесуальні аспекти розгляду справи, вважаю що заявлений відвід головуючій судді Тищук Н.О. є безпідставним, оскільки ґрунтується на особистих суб`єктивних припущеннях особи, яка подала заяву про відвід та пов`язаний з незгодою з процесуальними діями судді при вирішенні справи. 
За такого, адвокатом Козловською. Т.В. не наведено будь-яких, передбачених законом обставин та доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді Миколаївського апеляційного суду Тищук Н.О.
Обставини, які виключають участь судді у подальшому розгляді справи повинні ґрунтуватися на об`єктивних даних, які викликають сумніви в його неупередженості, таких обставин із заявленого клопотання не вбачається, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 – адвоката Козловської Тетяни Вікторівни про відвід судді Миколаївського апеляційного суду Тищук Наталії Олексіївни від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах захисником – адвокатом Козловською Тетяною Вікторівною на постанову Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.В. Крамаренко