ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
09 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/7384/25	
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 в адміністративній справі №160/7384/25 (головуючий суддя першої інстанції Кучма К.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Запорізькій області № 912480119006 від 20.11.2024 року щодо відмови йому в переведенні з пенсії по інвалідності вперше на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
-зобов`язати Головне управління ПФУ в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202, періоди роботи:
-з 27.07.2001 року по 06.08.2001 року, з 07.08.2006 року по 17.08.2006 року - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею;
-з 20.11.2006 року по 25.12.2006 року - період навчання на курсах УКК за професією "машиніст гірничих виїмкових машин";
-з 01.03.2012 року по 31.03.2012 року - машиністом гірничих виїмкових машин;
-зобов`язати Головне управління ПФУ в Запорізькій області зарахувати період перебування на інвалідності, отриманої внаслідок нещасного випадку на виробництві, з 26.07.2012 року по 03.02.2017 року до пільгового стажу роботи за Списком № 1, затвердженим постановою № 202, за професією "машиніст гірничих виїмкових машин" з повним робочим днем у шахті для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та у пільгових розмірах;
-зобов`язати Головне управління ПФУ в Запорізькій області перевести його на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням абз.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з дня звернення із заявою від 11.11.2024 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021 - 2023 роки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 912480119006 від 20.11.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.11.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період навчання та роботи з 20.11.2006 року по 25.12.2006 року, 26.07.2012 року по 03.02.2017 року, із урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , з 22.02.2012 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.
11.11.2024 року позивач звернувся до територіальних органів ПФУ щодо переведення з пенсії по інвалідності (трудкаліцтво/профзахворювання без наявності акту Н1/П4) на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
18.07.2024 року Головним управлінням ПФУ в Запорізькій області розглянуто заяву позивача, за принципом екстериторіальності, та прийнято рішення № 9124801190006, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, оскільки відсутнє право на призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу роботи 25 років (професії за постановою № 202), що дає право на пенсію згідно з ч.3 ст. 114 Закону №1058-IV. Згідно із наданими документами, страховий стаж позивача становить 24 роки 03 місяці 06 днів, з них - навчання за фахом 9 місяців 26 днів, роботи підземні за постановою № 202 (25) - 11 років 05 місяців 20 днів, період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання - 09 років 11 місяців 12 днів.
04.12.2024 року позивач звернувся зі скаргою до Пенсійного фонду України.
Проте, листом від 11.02.2025 року ПФУ повідомив, що оскільки позивач з 26.07.2012 р. по 03.02.2017 р. був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, зарахувати цей період як період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві не має підстав.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Статтею 24 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частин 1, 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого ч.1 ст.26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого ч.1 ст.26 цього Закону. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності безстроково. Інвалідність була отримана в результаті трудового каліцтва внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №17 в форми Н-1, актом розслідування нещасного випадку від 14.12.2011Р форми Н-5, довідками серії 12 ААА № 645522 від 06.06.2013, та виписками з акта огляду медико-соціальною експертною комісією.
Таким чином, документально підтверджено перебування позивача на інвалідності у зв`язку із трудовим каліцтвом внаслідок нещасного випадку на виробництві, та не заперечується відповідачем.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач на момент нещасного випадку, який стався на виробництві, працював машиністом гірничих виїмкових машин на шахті ім. М.І.Сташкова «ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» (запис №8).
Вказане також підтверджено довідкою ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 27.03.2012 р. наявною в матеріалах справи.
Отже, позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності по дату звернення до пенсійного органу щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком до його стажу роботи для призначення пенсії (страхового стажу), а також до спеціального (пільгового) стажу.
Стосовно зарахування періоду навчання з 20.11.2006 по 25.12.2006 до пільгового стажу позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» №103/98 ВР, до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Так, в трудовій книжки позивача серії НОМЕР_1 від 01.09.1999 р наявні наступні записи:
-15.07.2000 – 02.09.2003 - електрослюсар підземний 4 розряду;
-03.09.2003 – 19.11.2006 - електрослюсар підземний 5 розряду;
-20.11.2006 – 14.03.2007 – навчання на курсах УКК за професією «машиніст гірничих виїмкових машин», в т.ч. виробнича практика з 26.12.2006 по 01.03.2007;
- 15.03.2007 - 27.03.2012 – машиніст гірничих виїмкових машин.
Позивачем додатково на підтвердження періоду навчання надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 27.03.2012 року, відповідно до якої останній в період з 20.11.2006 по 25.12.2006 направлений від виробництва в УКК “ПУ” на курси навчання по професії «машиніст гірних виїмкових вашин підземних», з відривом від виробництва.
Приймаючи до уваги викладене слід зазначити, що період навчання з 20.11.2006 по 25.12.2006 також підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 319, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 в адміністративній справі №160/7384/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 в адміністративній справі №160/7384/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко