Справа № 127/33359/25
Провадження № 2/127/7507/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

25 лютого 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області 
у складі: головуючого судді Сичука М.М.,
за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,
ВСТАНОВИВ:
Позов мотивований тим, що ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» є суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам на підставі ліцензії, виданої НКРЕКП відповідно до постанови від 14 червня 2018 року № 429, та з 01 січня 2019 року виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.
Позивач зазначає, що відповідач є побутовим споживачем електричної енергії та приєднався до умов публічного договору приєднання — Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг для побутових споживачів, який оприлюднений на офіційному вебсайті ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ». Факт приєднання до договору підтверджується фактичним споживанням електричної енергії та здійсненням оплати за надані послуги.
Електропостачання здійснювалося до об`єкта відповідача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 точки обліку: 62Z7895795916307. Початок постачання електричної енергії здійснювався з 01 січня 2019 року відповідно до заяви-приєднання.
Позивач зазначає, що розрахунки між сторонами здійснювалися відповідно до даних комерційного обліку електричної енергії, які формуються та передаються оператором системи розподілу АТ «Вінницяобленерго» згідно з вимогами Кодексу комерційного обліку електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Відповідно до наданих позивачем розрахунків та сертифікованих даних комерційного обліку, за період з 01 березня 2022 року по 30 вересня 2025 року відповідач спожив електричну енергію, за яку своєчасна та повна оплата не здійснювалася. Загальний обсяг споживання електричної енергії за вказаний період становив 1805 кВт·год.
Заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за зазначений період, з урахуванням встановлених для побутових споживачів фіксованих тарифів, склала 4 516,08 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та рахунками, сформованими позивачем на підставі даних адміністратора комерційного обліку.
Позивач вказує, що відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії, у зв`язку з чим заборгованість станом на дату звернення до суду погашена не була.
Крім того, позивач зазначає, що звернення до суду здійснено в межах строку позовної давності з урахуванням особливостей її перебігу та продовження під час дії карантину, встановленого у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, а також з урахуванням норм законодавства щодо зупинення та продовження перебігу позовної давності на період дії воєнного стану в Україні.
У зв`язку з наведеним ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 516,08 грн за період з 01 березня 2022 року по 30 вересня 2025 року, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.09.2023 року у цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.
Однак відзиву на позовну заяву, у визначені судом строки, відповідачем подано не було, як і доказів, які б спростували позицію позивача про розмір заборгованості. Будь–яких доказів про повну (часткову) оплату боргу відповідачем чи неправомірність дій позивача в частині нарахування боргу, суду не представлено. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи наявні заяви, в яких зазначено про те, щоб судовий розгляд проводити за відсутності відповідача та його представника, позовну заяву просила задовольнити в повному обсязі.
Судом встановлено, що до матеріалів справи 25.02.2026 року через канцелярію суду надійшли письмові звернення ОСОБА_2 , які підписані ним, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 02.12.2025, як представник відповідача Пилявець А.С.
У зазначених документах представник заперечує юрисдикцію суду, посилаючись на так зване «Природне право»; заявляє про невизнання статусу «фізичної особи»; посилається на «Універсальний Відкритий Закон» та інші конструкції, які не є нормативно-правовими актами України; вимагає відкладення розгляду справи до надання матеріалів у паперовому вигляді.
Відповідно до статей 58, 60, 62 ЦПК України представник здійснює процесуальні права та обов`язки сторони в межах наданих повноважень.
Водночас реалізація процесуальних прав можлива виключно у спосіб, передбачений законом. Представник не наділений правом змінювати правовий статус сторони або заперечувати дію законодавства України шляхом посилання на альтернативні правові доктрини, що не визнаються системою національного права.
Факт наявності нотаріально посвідченої довіреності не легітимізує доводи, які не ґрунтуються на чинному законодавстві.
Згідно зі статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.
Юрисдикція суду визначається Конституцією України, законами України та нормами процесуального права і не залежить від суб`єктивного волевиявлення сторони чи її представника щодо «визнання» або «невизнання» статусу фізичної особи.
Посилання представника відповідача на «перебування в юрисдикції природного права», «відсутність згоди», «суверенітет» тощо не передбачені жодною нормою матеріального чи процесуального права України та не породжують юридичних наслідків у межах цивільного судочинства.
Так званий «Універсальний Відкритий Закон» не є нормативно-правовим актом України, не ратифікований Верховною Радою України та не входить до системи джерел права України.
Відповідно до статті 10 ЦПК України суд застосовує Конституцію України, закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Інші документи чи доктрини не можуть бути джерелом прав та обов`язків учасників цивільного процесу.
Відповідно до статті 223 ЦПК України розгляд справи може бути відкладений виключно з підстав, визначених законом.
Посилання представника відповідача на відсутність «згоди», заперечення юрисдикції суду або вимоги, засновані на концепції «природного права», не є процесуальними підставами для відкладення розгляду справи.
За умови належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання відповідно до статей 128–131 ЦПК України неявка відповідача або його представника без поважних причин не перешкоджає ухваленню заочного рішення.
Отже, суд приходить до висновку, що подані представником відповідача звернення не відповідають вимогам процесуального закону в частині правового обґрунтування; ґрунтуються на положеннях, які не є джерелами права України; не містять передбачених ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи чи припинення провадження.
У зв`язку з викладеним суд не приймає наведені доводи до уваги та оцінює їх як такі, що не мають правового значення для вирішення спору по суті.
Враховуючи неявку відповідача та її представника, які вважаються належно повідомленими про місце, дату та час судового засідання та не повідомили про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України). 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
ТОВ «Енера Вінниця» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії згідно постанови НКРЕ КП № 429 від 14 червня 2018 року.
Згідно п. 13 абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», упродовж трьох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.
Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Згідно з матеріалами справи, електропостачання здійснювалося до об`єкта відповідача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 точки обліку: 62Z7895795916307. Початок постачання електричної енергії здійснювався з 01 січня 2019 року відповідно до заяви-приєднання.
Відповідно до п.3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 4, 5 ч. 13 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону).
Відповідно до умов Постанови НКРЕКП N 312 від 14.03.2018 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (п. 2 Постанови).
Операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року N 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п. 4 Постанови).
До укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.
Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.
До укладення договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відповідно до Правил відносини між ОСР/ОСП та споживачем щодо розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії регулюються договорами про постачання електричної енергії та договорами про технічне забезпечення електропостачання споживача між основним споживачем та субспоживачем.
Фактичне споживання ОСОБА_1 відповідних обсягів електричної енергії та наявність відкритого на її ім`я особового рахунку свідчить про її приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п.п. 5.8. п. 5 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг).
Відповідно до п.п.1 п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Згідно доводів позовної заяви та як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 споживає електричну енергію за адресою:  АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 точки обліку: 62Z7895795916307. Початок постачання електричної енергії здійснювався з 01 січня 2019 року відповідно до заяви-приєднання та відповідач  здійснював оплату спожитих послуг.
Однак за період 01.03.2022 року по 30.09.2025 року допустила заборгованість за оплату за спожиту електроенергію в загальному розмірі 4516 гривень 08 копійок, що підтверджується довідкою про споживання за період з березня 2022 року по вересень 2025 року, рахунками-фактури, сальдовими оборотами по споживачу ОСОБА_1 (о/р  НОМЕР_1 9).
Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості), а навпаки відповідно до поданої заяви відповідач визнав суму заборгованості у повному обсязі.
Згідно із п.1 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача, оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не оплачувала послуги за спожиту електричну енергію, а тому права позивача підлягають захисту, з відповідача на користь ТОВ «Енера Вінниця» підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4 516 гривень 08 копійок за період 01.03.2022 року по 30.09.2025 року.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» 2422,40 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610-612, 629 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року, ст.ст. 10-13, 76-89, 141, 178, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 516 гривень 08 копійок за період 01.03.2022 року по 30.09.2025 року на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» ( НОМЕР_3 , МФО: 320478, АБ «УКРГАЗБАНК», СДРПОУ: 41835359).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» на поточний рахунок ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» НОМЕР_4 в ТВБВ № 10001/0179 ФВОУ АТ «Ощадбанк» МФО 302076, код ЄДРПОУ 41835359 судовий збір в розмірі 2422 гривня 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця», м. Вінниця, вул. Пирогова, 131, код ЄДРПОУ 41835359.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації проживання:  АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складаний 25.02.2026.

Суддя: