ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 730/1449/25
Головуючий у першій інстанції - Данько О. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/711/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
учасники справи: 
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором № 1387-7317 від 28.04.2024 у розмірі 39000,00 грн, з яких: 7800,00 грн - заборгованість за кредитом, 31200,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору. 
В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 28.04.2024 між сторонами укладено за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1387-7317 (надалі за текстом - «Кредитний договір»). 
Підписавши кредитний договір від 28.04.2024 кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 7 800,00 грн; строк кредитування - 365 днів; базовий період - 30 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту; знижена % ставка - 1,45% в день; стандартна % ставка - 1,45% в день.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавцем, а саме: отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив зазначені умови і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит та не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитором за кредитним договором. 
Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09.12.2025 позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1387-7317 від 28.04.2024 станом на 02.09.2025 у розмірі 36270,00 грн, з яких: 7800,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 28470,00 грн - заборгованість за нарахованими відсоткам та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2252,83 грн. 
В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначав, що кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором, проте відповідач не виконав своїх зобов`язань, отже наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту, разом з тим суд першої інстанції стягуючи заборгованість за процентами зазначив, що за користування кредитом при їх обрахуванні застосуванню підлягає ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» згідно якої максимальна денна процентна ставка становить 1%.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулось до суд з апеляційною скаргою, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що у матеріалах справи відсутні належні технічні докази (логи системи, довідки від мобільного оператора, роздруківки технічних файлів з метаданими), які б беззаперечно підтверджували надсилання SMS з кодом саме на номер телефону, який належить ОСОБА_1 та введення цього коду саме з IP-адреси чи пристрою відповідача.
Зазначає, що надані позивачем «роздруківки» електронних документів є лише візуалізацією тексту, створеною самим позивачем, і не містять кваліфікованого електронного підпису (КЕП) відповідача, згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Враховуючи відсутність КЕП (кваліфікованого електронного підпису), ідентифікація особи в мережі Інтернет без належних технічних доказів є сумнівною, тому відповідач категорично заперечує проти укладення цього договору.
Вказує, що позивачем не надано доказів того, що відповідачу надано його примірник кредитного договору та додатків до нього. Законодавство зобов`язує кредитодавця надати оригінал договору споживачу невідкладно після підписання сторонами і покладає саме на кредитодавця обов`язок доведення того, що такий оригінал фактично передано споживачу.
Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази, які підтверджують факт отримання відповідачем від позивача кредитних коштів, момент (час, місце, дату) їх видачі, спосіб видачі, періоду часу протягом якого та в якій частці здійснювалась виплата коштів відповідачу, рух коштів по рахунку, тому не підтверджено факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі.
Наголошує на тому, що всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Сума нарахованих відсотків перевищує тіло кредиту, такий дисбаланс суперечить принципам розумності та справедливості (ст. 3, 509, 627 ЦК України).
Вважає, що позивач у даній справі не надав доказів, які підтверджують, що саме з цими умови та правила надання фінансових послуг відповідач ознайомився і погодився.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подано клопотання про поновлення процесуального строку та долучено відзив на апеляційну скаргу з додатками, дане клопотання підлягає задоволенню, враховуючи, що строк порушено на 2 дні, крім того матеріали справи не містять відзиву відповідачки на позовну заяву, а надані докази стосуються доводів апеляційної скарги, якими відповідач обґрунтовує незаконність рішення суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.
Вказує, що відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1387-7317 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, які складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови. 
На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачу надано одноразовий ідентифікатор C1941, для підписання кредитного договору № 1387-7317 від 28.04.2024, шляхом надсилання його на мобільний номер телефону вказаний у заявці відповідачем. Таким чином, одноразовий ідентифікатор, один з дозволених законом підписів, використано при укладенні кредитного договору № 1387-7317 від 28.04.2024 між позивачем та відповідачем. 
Позивач наголошує, що на підтвердження укладання кредитного договору № 1387-7317 від 28.04.2024 з відповідачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано до суду електронний доказ (роздруківка тексту кредитного договору), підписаний одноразовим ідентифікатором «C1941», а матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.
Вказує, що Моніторинг дій користувача в Інформаційно телекомунікаційній системі відображає покрокові дії ОСОБА_1 на підтвердження факту створення заявки на отримання кредиту, ознайомлення з офертою, надсилання одноразового ідентифікатора відповідачу на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , який вона вказала під час заповнення заявки, використання даного ідентифікатора та надсилання позивачем примірнику кредитного договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною договору на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачу.
На підтвердження вищезазначеного, надано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, за яким договір підписаний електронною печаткою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» о 14:14:16 28.04.2024, який співпадає з часом та датою зазначеною в договорі.
Звертає увагу на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 є неможливим, а інформація щодо належності карткового рахунку відповідачу є банківською таємницею установи банку, в якому відкрито картковий рахунок
Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит. Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом.
Зауважує, що більш детальна інформація про перерахування грошових коштів, саме ОСОБА_1 по договору № 1387-7317 від 28.04.2024 зазначена у довідці про перерахування суми кредиту № 1387 7317 від 28.04.2024.
Стверджує, що комісія за видачу кредиту нараховувалась одноразово при видачі кредиту, відповідно до умов договору та не застосовувалась як санкція до відповідача за невиконання зобов`язань.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 28.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1387-7317, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 7800,00 грн, строком на 365 календарних днів до 27.04.2025, стандартна процентна ставка 1,45% за кожен день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 50251,50 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування Кредитом.
Кредитний електронний договір про відкриття кредитної лінії №1387-7317 укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації за використанням технічних і програмних засобів, і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений кредитний договір разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». 
Вказаний договір ОСОБА_1 підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (С1941). 
Відповідно до п. 2.2 договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника, шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Відповідно до п. 4.10 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,45% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою процентною ставкою) (а.с. 12-21).
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування суми кредиту у розмірі 7800,00 грн через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на платіжну карту відповідачки ОСОБА_1 № НОМЕР_2 платіж №24555352555 від 28.04.2024. (а.с. 33-35, 36). 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1387-7317 від 28.04.2024, станом на 02.09.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 50251,50 грн, з яких: 7800,00 грн - основний борг; 41281,50 грн - залишок відсотків; 1170,00 грн - залишок відсотків (а.с. 37-39).
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зареєстроване й належать до фінансових установ з правом надання фінансових послуг.(а.с. 43-44).
Задовольняючи частково позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції дійшов до висновку, що кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором, проте відповідач не виконав своїх зобов`язань, отже наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту, разом з тим суд першої інстанції стягуючи заборгованість за процентами зазначив, що за користування кредитом при їх обрахуванні застосуванню підлягає ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» згідно якої максимальна денна процентна ставка становить 1%.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України).
Тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України, (тут і далі - у редакції, на час укладення договору кредиту), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З прийняттям Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Положеннями статті 3 Закону №675-VIII, (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору кредиту), передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статей 11, 12 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону №675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).
Відповідно до частин 1, 3 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини 1 статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини 4 статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення так і виконання такого договору.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Відповідно до частини 1 статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 36270,00 грн., з яких 7800,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 28470,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
За матеріалами справи, 28.04.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1387-7317, за умовами якого сума кредиту становить 7800,00 грн, строк кредитування 365 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 27.04.2025, стандартна процентна ставка 1,45%.
У п. 13 договору зазначений електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С1941 та номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_3 .
Разом з тим, апеляційний суд відхиляє посилання заявника щодо того, що надані позивачем «роздруківки» електронних документів є лише візуалізацією тексту, створеною самим позивачем, і не містять кваліфікованого електронного підпису (КЕП) відповідача, згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки заявник помилково ототожнює кваліфікований електронний підпис та одноразовий ідентифікатор. 
Закон України «Про електронну комерцію» називає і визначає такий вид підпису, як електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Водночас Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (у редакції, чинній станом на момент укладення спірного договору - Закон України «Про електронні довірчі послуги») спеціально передбачає такі види електронних підписів, як кваліфікований електронний підпис (далі - КЕП) та удосконалений електронний підпис (далі - УЕП). Ці підписи найчастіше створюються за допомогою технології криптографічного шифрування і виконують найбільш широке коло функцій з технічної точки зору: вони і ідентифікують підписувачів, і підтверджують їхню згоду зі змістом підписуваного документу, і забезпечують цілісність і незмінюваність підписаного документу. Фактично, терміни КЕП і УЕП є аналогами терміну «електронний цифровий підпис», яке раніше використовувалося в законодавстві і було передбачено Законом України «Про електронний цифровий підпис», що на сьогодні втратив чинність.
Використання підпису одноразовим ідентифікатором передбачене Законом України «Про електронну комерцію», де міститься також і його визначення.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Водночас згідно з пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За своїм змістом такий підпис є пін-кодом - алфавітно-цифровою послідовністю, яку отримує особа, що авторизувалася в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.
Підпис одноразовим ідентифікатором - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Після отримання ця комбінація має бути введена особою в спеціальне поле на веб-сторінці, і фактично її введення прирівнюється до підписання договору з боку авторизованої особи.
Загалом підпис одноразовим ідентифікатором є одним із видів електронних підписів. У свою чергу, поняття «електронний підпис» визначається в чинному Законі України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги (станом на момент укладення спірного договору Закон мав назву «Про електронні довірчі послуги»). Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (пункт 12 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» (у редакції закону, чинного станом на момент укладення спірного договору) та пункт 15 частини першої статті 1 чинного Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).
Отже, загалом електронний підпис не обов`язково має бути нанесений чи інакше вбудований у документ, який ним підписується, достатньо того, щоб він будь-яким способом додавався до підписуваного електронного документа або принаймні логічно з ним пов`язувався.
До кредитного договору надані підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С1941 ОСОБА_1 правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) «CreditKasa» (а.с. 22-29), паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 30-31), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором № 1133-3905 (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України (а.с. 32).
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо того, що відповідачкою договір не укладався та те, що позивач у даній справі не надав доказів, які підтверджують, що саме з цими умови та правила надання фінансових послуг відповідач ознайомився і погодився спростовуються матеріалами справи.
Перерахування коштів позивачем підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк», з якого вбачається, що 28.04.2024 за договором № 1387-7317 на картку НОМЕР_4 перераховано кошти в сумі 7800,00 грн, ID платежу 2455352555, через систему LiqPay (а.с. 33-35), тому доводи апеляційної скарги щодо того, що в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази, які підтверджують факт отримання відповідачем від позивача кредитних коштів не заслуговують на увагу.
Встановивши вказані обставини та враховуючи, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідачка отримала кредитні кошти, тому колегія суддів приходить до висновку, що у матеріалах справи наявні докази укладення відповідачем кредитного договору та отримання нею грошових коштів у розмірі 7800,00 грн.
Щодо розміру заявлених до стягнення з відповідача процентів судом першої інстанції враховано ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», за яким максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір укладено 28.04.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, тому розрахунок денної процентної ставки мав бути проведений у відповідностя до чинного законодавства у розмірі не більше 1%.
За матеріалами справи, відповідно до договору про відкриття кредитної лінії № 1387-7317, який укладено між сторонами 28.04.2024 ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 7800,00 грн (а.с. 33-35).
На підтвердження позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано розрахунок заборгованості за договором № 1387-7317 від 28.04.2024, станом на 02.09.2025, за яким сума боргу складає 50251,50 грн, з яких: 7800,00 грн - основний борг; 41281,50 грн - залишок відсотків (а.с. 37-39).
Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, як і не надано свого розрахунку. 
В позовній заяві позивачем зазначено, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 11251,50 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 39000,00 грн, тому просив стягнути не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме 39000,00 грн, з яких: 7800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 31200,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 
Однак судом першої інстанції враховано, з чим погоджується апеляційний суд, що заборгованість позичальника за процентами, за користування кредитом, обрахована виходячи із встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%, строку кредитування (365 днів) та жодної сплати боргу, становить 28470,00 грн (7800 грн *1%*365).
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2025 року - залишити без змін.
Поновити дію рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2025 року. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 25.03.2026.
Головуючий Судді :