Справа № 161/25412/25 
Провадження № 2-адр/161/2/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого - судді Пахолюка А.М.,
при секретарі – Корнійчук А.А.
розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в:
04 лютого 2026 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеннязадоволено, скасовано постанову №09/5351від 01 листопада 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1  та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 17000 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача 484 грн. 48 коп. судового збору.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2026 року виплавлено описку у рішенні суду від 04 лютого 2026 року, а саме у другому абзаці резолютивної частини рішення замість прізвища, імені та по батькові « ОСОБА_2 » зазначено прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_1 ».
10 лютого 2026 року представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового рішення у зазначеній адміністративній справі, щодо вирішення питання витрат на правничу допомогу. Просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4. ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.
Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення.
У відповідності до п. 3 ч.1 ст.252 КАС України, суд що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Судом встановлено, що 05 грудня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп», був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання зобов`язується надати послуги клієнту за винагороду.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 понесено витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн., на підтвердження розміру якої позивачем надано додаткову угоду №1 від 05 грудня 2025 року, акт №1 приймання-передачі виконаних робіт від 09 грудня 2025 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №09-12/01 від 09 грудня 2025 року у розмірі 7000 грн.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких, слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (висновки Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача, проте зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню до 4000 грн. 
При цьому, суд враховує визначені у ч. 5 ст. 134 КАС України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом документів, значення справи для сторони та публічний інтерес до справи. 
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, суд,-
у х в а л и в:
Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області Пахолюк А.М.