Справа № 592/19044/25
Провадження № 1-кп/592/301/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР №12025255330000552 від 24.05.2025 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: у АДРЕСА_1 , раніше судимого 
20.07.1994 Шосткинським районним судом Сумської обл. за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року)до 2 років позбавлення волі;
21.06.1999 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст. 140 ч.3, 17 – 140 ч.2, 145 ч.1, 208, 42, 14 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
04.07.2002 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
22.01.2007 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;
04.03.2011 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст.186 ч.2, 69, 187 ч.1, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
16.05.2013 Зарічним районним судом м. Суми за ст.ст. 307 ч.2 69, 309 ч.2, 69, 311 ч.1, 357 ч.3, 358 ч.1, 70, 71 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі;
29.01.2016 Зарічним районним судом м. Суми за ст.ст. 395, ч.2 ст. 185, 70 КК України до 1 року позбавлення волі;
21.11.2016 Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі;
02.04.2018 Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
21.01.2019 Білопільським районним судом Сумської обл. за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
12.06.2019 Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15– ч.1 ст. 185, 70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;
11.07.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.307, 69 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;
19.07.2019 Жовтневим районним судом м. Полтава за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;
28.10.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
17.12.2020 Тростянецьким районним судом Сумської обл. за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
12.02.2021 Тростянецьким районним судом Сумської обл. за ч.2 ст. 190, 70 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі;
15.04.2021 Буринським районним судом Сумської обл. за ч.2 ст. 185, 70 ч. 4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
22.04.2021 Тростянецьким районним судом Сумської обл. за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
18.02.2022 Зарічним районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
03.12.2025 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.4 ст.185, 69 КК України до 1 року обмеження волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан, який продовжено до цього часу.
20.09.2025 близько 13:15 год., ОСОБА_4 перебуваючи у власних потребах в магазині «Гранит- СК», що розташований за адресою м. Суми пр. Перемоги, буд. 18, з корисливою метою, діючи таємно, вкрав зі столу мобільний телефон марки "UlefoeArmor 22" з ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 4320 грн., який належав ОСОБА_6 .
Із викраденим чужим майном ОСОБА_4 із місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, кваліфікуючими ознаками якої є «вчинено повторно» та «вчинена в умовах воєнного стану».

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
09.05.2025 у точно не встановлений час, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Суми, вул. Холодногірська, буд. 40, разом із раніше йому знайомим ОСОБА_7 , та діючи із корисливих намірів, під вигаданим приводом здійснити телефонний дзвінок, попрохав у останнього, передати належний останньому мобільний телефон марки «АррlеIphоnеSE», чорного кольору, який пообіцяв повернути через декілька хвилин.
Після чого, ОСОБА_7 , будучи введеним в оману про справжні наміри ОСОБА_4 , та впевненим в правомірності дій останнього, нічого не здогадуючись, добровільно передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «АррlеIphоnеSE». який пообіцяв повернути через декілька хвилин.
Реалізуючи в подальшому свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_7 , вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь маючи намір його не повертати діючи із корисливих мотивів, утримуючи в руках належний потерпілому мобільний телефон марки «АррlеIphоnеSE»», чорного кольору, вартістю 5431 грy, з викраденим чужим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись на власний розсуд.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайства), кваліфікуючою ознакою якого є «вчинене повторно»..

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
09.05.2025 у точно не встановлений час, ОСОБА_4 , викрав банківські картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , які відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_7 . Розуміючи, що вказані банківські картки йому не належить, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на привласнення офіційних документів та в подальшому на таємне заволодіння наявними на ній грошовими коштами, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, забрав вказані банківські картки, тобто викрав останні.
Відповідно до ст.1 закону «Про інформацію», пп. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 закону «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК банківська карта є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласненні офіційного документа з корисливих мотивів.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
22.10.2025 близько 11:05 год., ОСОБА_4 перебуваючи у власних потребах в аптеці ФОП « ОСОБА_8 », що розташована за адресою АДРЕСА_2 , зі столу касової зони, таємно здійснив крадіжку банківського пост-терміналу марки Newland №950 серійний номер SN: NCB801145160, вартістю 4803 грн. Із викраденим чужим майном ОСОБА_4 із місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, кваліфікуючими ознаками якої є «вчинено повторно» та «вчинена в умовах воєнного стану».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обвинувачений свою вину у вчинені кримінальних правопорушень при зазначених вище обставинах визнав повністю. Зокрема пояснив, що у вересні 2025 у магазині з продажу пам`ятників помітив телефон та вкрав його. Телефон продав а кошти витратив на власні потреби. Після вчиненого усунув спричинену шкоду потерпілій відшкодувавши вартість телефону.
У травні 2025 року у знайомого під приводом зателефонувати попросив телефон, але повертати не збирався. Після того коли той дав йому телефон він його продав. У вчиненому обвинувачений покаявся та повідомив що шкоду усунув повністю. З телефоном так само були банківські карти які він собі привласнив щоб зняти кошти з рахунків.
У жовтні 2025 року у аптеці вкрав термінал. Невдовзі термінал повернув. Про вчинене загалом жалкує та у вчиненому розкаюється.

Покази обвинуваченого є логічними і послідовними та узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у суду й поза розумним сумнівом підтверджують вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №947 від 06.11.2025 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на час проведення експертизи та на момент скоєння кримінального правопорушення страждав і страждає психічним розладм у виді Розладу психіки та поведінки внаслідок вживання «опіоїдів», синдром залежності, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вирішив обмежитися зазначеними доказами та визнав не доцільним дослідження інших доказів, проти чого сторони кримінального провадження не заперечували, оскільки обставини ніким не оспорювалися та немає сумнівів у добросовісності їх позиції.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. 
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України суд не встановив.
ОСОБА_4 визнав свою вину й розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню й судовому розгляду, повністю усунув спричинену шкоду, і ці обставини суд визнає такими, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання. 

Мотиви призначення покарання
ОСОБА_4 вчинив ряд кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України. 
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, та найтяжчим у сукупності правопорушень.
При призначенні обвинуваченому покарання, відповідно до вимог статті 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2 статті 50 КК України). 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Відповідно до роз`яснень постанови Пленумом Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (статті 12 Кримінального кодексу України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
ОСОБА_4 визнав свою вину й розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню й судовому розгляду, повністю усунув спричинену шкоду, і ці обставини суд визнає такими, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання. 
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченого можливо перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Тому при призначенні покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до положень ст. 69 КК України слід призначити основне покарання у виді обмеження волі.
Покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України слід призначити у межах санкцій.
Згідно ч. 1 ст. 70 КПК України остаточне покарання слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. 
Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення до ухвалення вироку 03.12.2025 Ковпаківський районним судом м.Суми, а тому остаточне покарання слід призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Визначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Речовими доказами слід роз порядитися згідно ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого. Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає. Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та домашнього арешту слід скасувати оскільки у їх збереженні відпала потреба.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання
за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до основного покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити  ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за які ОСОБА_4 засуджений цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2025 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 3 119 грн. 90 коп. 
Скасувати арешт накладений ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м.Суми від 23.10.2025 у справі №592/17279/25 провадження № 1-кс/592/7034/25, від 30.09.2025 у справі №592/15653/25 провадження № 1-кс/592/6469/25.
Речові докази: 
-банківський термінал Newland №950 повернути ОСОБА_9 .
-мобільний телефон марки "UlefoeArmor 22" повернути ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, обвинуваченим у той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_10