КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
20 березня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/1128/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Стрижеуса А. М., Саліхова В. В.,
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»
на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва в складі судді Марфіної Н. В.
від 25 квітня 2025 року
у цивільній справі № 755/16230/24 Дніпровського районного суду міста Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 32 842,35 грн з урахуванням інфляційної складової боргу та 3 % річних, та судові витрати пов`язані з розглядом даної справи.
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач є власником частини квартири АДРЕСА_1 . Зокрема, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником частини права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності частини квартири серія та номер НОМЕР_2 , виданого 27 січня 2022 року, та власником частини права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності частини квартири серія та номер НОМЕР_3 , виданого 27 січня 2022 року. Позивач надає для зазначеного будинку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З жовтня 2019 року плата за отримані послуги з централізованого опалення, та з серпня 2017 року за послуги з постачання гарячої води, не вносилась, що обумовило виникнення заборгованості, яка станом на 31 липня 2024 року складає 30 433,50 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро - Реконструкція» заборгованість з постачання теплової енергії за період з березня 2022 року до липня 2024 року у розмірі 6 098,23 грн, гарячого водопостачання за період з березня 2022 року до липня 2024 року у розмірі 3 032,01 грн, а всього 9 130 грн 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 841,80 грн.
У апеляційній скарзі представник ТОВ «Євро-Реконструкція» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ТОВ «Євро-реконструкція» у повному обсязі.
Зазначає, що суд безпідставно визнав Відповідача власником лише 1/2 частини квартири, хоча матеріали справи підтверджують її одноосібне право власності на всю квартиру на підставі двох свідоцтв від 27.01.2022 (серія № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3). Звертає увагу на те, що заборгованість відповідача з моменту нотаріального оформлення права власності (з 27.01.2022 по 31.07.2024) становить 20 938,86 грн без урахування попередніх боргів. Апелянт наголошує, що згідно зі ст. 1218 та ст. 1282 ЦК України Відповідач як спадкоємець успадкувала заборгованість попереднього власника, яка виникла з серпня 2017 року. Зазначає, що незалежно від дати отримання свідоцтва, відповідач набула прав та обов`язків щодо квартири з моменту прийняття спадщини. Стверджує, що суд безпідставно відмовив у витребуванні доказів у приватного нотаріуса, мотивуючи це окупацією території, хоча нотаріус фактично працює у м. Києві. Звертає увагу на правову позицію Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 щодо того, що реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише його засвідченням. Вказує на постанову ВС від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц про те, що обов`язок утримання майна лежить на власнику незалежно від реєстрації чи проживання. Апелянт вважає позицію суду щодо відмови у стягненні боргу за період до березня 2022 року упередженою та такою, що захищає інтереси недобросовісного споживача. Наголошує на своєму статусі об`єкта критичної інфраструктури та необхідності обігових коштів для забезпечення району теплом. Посилається на солідарну відповідальність споживачів, встановлену Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Вказує на порушення судом ст. 12 та ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів та рівності сторін.
Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітом про доставку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження до електронного суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (а.с. 84-85).
Відповідачу направлялась поштова кореспонденція на адресу реєстрації місця проживання ВПО, а саме: АДРЕСА_4 (а.с. 86), однак конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 93), додатково розміщено оголошено на сайті.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках врегульвані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», від 09.11.2017 № 2189-VIII, що введено в дію 01.05.2019, відповідно до ст. 1 якого, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальною послугою є, зокрема, постачання теплової енергії. 
Порядок надання послуг з централізованого опалення було регламентовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, яка втратила чинність 04.02.2022, а послуг з постачання теплової енергії - Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830.
Звертаючись із позовом, позивач вказував, що є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва, у тому числі до будинку АДРЕСА_5 , зокрема до кв. 357 , на підставі відповідної ліцензій. Оскільки за відповідачем відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав 27.01.2022 зареєстровано право власності на дві частки по 1/2 на підставі свідоцтв НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , позивач вважав, що відповідач має сплатити заборгованість, що обліковується за надані послуги із серпня 2017 року до липня 2024 року. 
Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є власником лише 1/2 частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.01.2022. Встановивши, що позивач не надав належних доказів користування відповідачем квартирою за період до вказаної дати, суд дійшов висновку про неможливість покладення на неї обов`язку зі стягнення боргу за попередній період. Суд вважав заборгованість обґрунтованою лише з березня 2022 року, враховуючи розрахунковий період оплати (до 20 числа наступного місяця) та встановлену судом частку відповідача у спільному майні. Відмовляючи у витребуванні документів у нотаріуса, суд послався на розташування контори на території, де велися бойові дії або яка була тимчасово окупована, що, на думку суду, робило запит неможливим до виконання. Суд дійшов висновку, що відповідальність за житлово-комунальні послуги має бути обмежена виключно періодом підтвердженого права власності відповідача та розміром її частки. Таким чином, суд присудив до стягнення борг лише за період з березня 2022 року по липень 2024 року в розмірі 9 130,24 грн.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо періоду нарахування заборгованості, проте не погоджується із визначеним обсягом відповідальності з огляду на наступне.
Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII. Статтями 7 та 9 вказаного Закону передбачено обов`язок споживача оплачувати надані послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 322 ЦК України та статтею 13 Конституції України власність зобов`язує, а власник має утримувати майно, що йому належить.
З Витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що відповідач 27.01.2022 зареєструвала за собою дві частки квартири по 1/2 кожна на підставі свідоцтв про право на спадщину № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Колегія суддів зазначає, що позивач, заявляючи вимоги про стягнення боргу з 2017 року, мав довести не лише факт відкриття спадщини, а й обсяг зобов`язань саме спадкодавця як колишнього власника майна. Спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, проте лише в межах вартості майна та за умови доведеності зобов`язань самого спадкодавця (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі № 344/16809/24).
У матеріалах справи відсутні витяги з Державного реєстру речових прав або реєстрів БТІ, які б підтверджували період володіння квартирою спадкодавцем (колишнім власником) у період 2017-2021 років. Позивач, виявляючи процесуальну пасивність, не надав відомостей щодо того, хто саме був власником майна у вказаний період та протягом якого часу. Також позивач не скористався правом на отримання інформації з реєстру територіальної громади щодо осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, що робить нарахування на одну особу документально непідтвердженим за період до 2022 року. Колегія відхиляє доводи апелянта щодо необхідності витребування свідоцтва про право на спадщину для встановлення дати смерті, оскільки за наявності ПІБ спадкодавця позивач міг клопотати про запит до Спадкового реєстру або самостійно з`ясувати період реєстрації майна за попереднім власником у реєстраційних органах, чого зроблено не було. Доведення обставин належності квартири спадкодавцю, є обов`язком позивача, який він не виконав, намагаючись перекласти тягар збору доказів на суд.
Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо обсягу частки відповідача. З Витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що відповідач зареєструвала за собою дві частки квартири по 1/2 кожна на підставі свідоцтв НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Отже, вона є одноосібним власником усієї квартири (1/1 частка). Суд першої інстанції, стягнувши заборгованість лише пропорційно 1/2 частці, не врахував зміст обох правовстановлюючих документів, що призвело до безпідставного зменшення суми стягнення у два рази.
Водночас суд першої інстанції помилково визнав 27.01.2022 єдиною датою, з якої статус відповідача як власника є доведеним, а період нарахування її особистого боргу - з березня 2022 року. Колегія зазначає, що згідно зі ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця).
Враховуючи, що свідоцтво про право на спадщину видано Відповідачу 27.01.2022, спадщина відкрилася не пізніше липня 2021 року. Таким чином, з серпня 2021 року відповідач набула статусу власника майна та несе обов`язок щодо його утримання в силу закону (ст. 322 ЦК України).
За період із серпня 2021 року заборгованість за послугу з постачання теплової енергії становить 16 359 грн 41 коп., що включає нарахування за 2021 рік у сумі 2 154,36 грн та за період з січня 2022 по липень 2024 року в сумі 14 205,05 грн.
Заборгованість за послугу з постачання гарячої води за аналогічний період становить 7 699 грн 55 коп., що включає нарахування за 2021 рік у сумі 1 046,03 грн та за період 2022-2024 років у сумі 6 653,52 грн.
Плата за абонентське обслуговування за весь підтверджений період власності становить 139 грн 97 коп., що включає 59,68 грн за 2021 рік та 80,29 грн за 2022-2024 роки.
Також до стягнення підлягають інфляційна складова боргу з 01.08.2021 до 23.02.2022 за послугу з постачання теплової енергії в сумі 132 грн 16 коп. та три відсотки річних в сумі 36 грн, за послугу з постачання гарячої води за вказаний період інфляційна складова боргу становить в сумі 20 грн 14 коп., три відсотки річних в сумі 4 грн та за абонентське обслуговування за зазначений період інфляційна складова боргу в сумі 4 грн 83 коп. та три відсотки річних в сумі 1 грн.
Загальна сума обґрунтованої заборгованості за підтверджений період власності 1/1 часткою квартири становить 24 397 грн 06 коп.
В іншій частині позовних вимог колегія відмовляє через недоведеність позивачем факту належності боргу саме спадкодавцю відповідача.
З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з підстав, визначених ст. 376 ЦПК України, із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості у загальному розмірі 24 397 грн 06 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають перерозподілу пропорційно задоволеним вимогам (74,29 % від ціни позову). 
Відповідно сума судового збору за подання позову, що підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, становить 2 249 грн 36 коп. Судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог скарги у розмірі 3 373 грн 84 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (ЄДРПОУ 37739041) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період із серпня 2021 року по липень 2024 року у загальному розмірі 24 397 (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто сім) грн 06 коп., яка складається з: 
заборгованості з постачання теплової енергії в сумі 16 359 грн 41 коп.; 
заборгованості з постачання гарячої води в сумі 7 699 грн 55 коп.; 
плати за абонентське обслуговування в сумі 139 грн 97 коп.; 
інфляційної складової боргу за період з 01.08.2021 до 23.02.2022 в сумі 157 грн 13 коп.; 
трьох відсотків річних за період з 01.08.2021 до 23.02.2022 в сумі 41 грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (ЄДРПОУ 37739041) судові витрати по сплаті судового збору за подання за подання позовної заяви у розмірі 2 249 (дві тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 36 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 373 (три тисячі триста сімдесят три) гривні 84 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Є. П. Євграфова

А. М. Стрижеус

В. В. Саліхов