Яготинський районний суд Київської області
Справа № 369/2503/25
Провадження № 2/382/411/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
18 березня 2026 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нарольського М. М.,
при секретарі Матвієнко Ю. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 369/2503/25 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ "СК "Віді-Страхування" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 102720 грн в якості відшкодування шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 листопада 2021 року, між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 24225, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов?язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Smart Fortwo, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Застрахований ТЗ). 15 жовтня 2022 року, по вул. Соборній, 87, у с. Софіївська Борщагівка, Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого ТЗ, автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . По факту дорожньо-транспортної пригоди відносно Відповідача, за невиконання вимог Правил дорожнього руху України, було складено протокол про адміністративне правопорушення, який, разом із адміністративним матеріалом, було направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області для подальшого прийняття рішення. 28.11.2022 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області справі №369/10448/22, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення Правил дорожного руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). Таким чином, ОСОБА_1 , є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю Smart Fortwo, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Страховою компанією ТДВ "СК "Віді-Страхування" було виплачено страхове відшкодування власнику ОСОБА_2 у розмірі 102720 грн відповідно до страхового акту № 14511 від 02.11.2022 року за страховим полісом № CLAU-24225 від 12.11.2021 року.
Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач в судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд зазначає таке.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).
Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Відповідач відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про правовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Дослідивши письмові докази у справі суд встановив.
12 листопада 2021 року, між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 24225, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов?язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Smart Fortwo, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Застрахований ТЗ). 
15 жовтня 2022 року, по вул. Соборній, 87, у с. Софіївська Борщагівка, Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого ТЗ, автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до матеріалів справи та відомостей ЄДРСР, відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.11.2022 року по справі № 369/10448/22 за фактом зазначено ДТП ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до страхового акту № 14511 від 02.11.2022 року за страховим полісом № CLAU-24225 від 12.11.2021 року ТДВ "СК "Віді-Страхування" було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 102720 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 3067 від 04.11.2022 року.
Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, факт вчинення відповідачем адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена постановою суду, яка набрала законної сили та доказуванню не підлягає.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальника або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд враховує принцип змагальності сторін, який полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати відшкодування шкоди за фактом ДТП, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовними вимогами в зданій справі.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 102720 грн в якості відшкодування шкоди. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, понесені позивачем по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 351-355 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" 102720 грн відшкодування шкоди та 2 422,40 грн судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування", місцезнаходження за адресою: с. Софіївська Борщагівка, Бучанський район Київська область, вул. Велика Кільцева, 60-А, код ЄДРПОУ 35429675.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст підписано 19.03.2026.

Суддя          М. М. Нарольський