Справа № 676/2116/26
Провадження № 3/676/772/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 квітня 2026 року        м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Шульга К. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , не працює,
за частиною 1 статті 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
11.03.2026 о 10.05 год. в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області по вул. Лесі Українки, 30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 523I д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, про судовий розгляд справи повідомлений шляхом спрямування смс-повісток на номер телефону, вказаний ним при оформленні адміністративного матеріалу, заяв або клопотань до суду не направив. 
Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , оскільки відповідно до положень статті 268 КУпАП присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, статтею 130 цього Кодексу, не є обов`язковою.
При цьому суд зазначає, що з огляду на практику, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, визначена статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 Розділу ІІ Інструкції).
Пунктами 3, 4 Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З досліджених в судовому засіданні доданих до протоколу відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений на підставі положень статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів поліцейським було виявлено у водія ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі. Також на відео зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
До матеріалів справи долучено також Направлення ОСОБА_1 до КНП «ХОЗ з НПД» ХОР з відміткою про те, що водій відмовився від огляду; довідку про зареєстровані адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху щодо ОСОБА_1 з відміткою, що посвідчення водія не отримував; рапорт про виявлення правопорушення; відомості з ІПНП про автомобіль.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства. 
При визначенні стягнення суд враховує особу ОСОБА_1 , який допустив вчинення правопорушення підвищеної суспільної небезпечності, а також відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності судом не встановлені.
Щодо застосування до ОСОБА_1 , який не отримував посвідчення водія, додаткового стягнення, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд звертає увагу на наступне.
Чинним КУпАП не встановлено обмежень щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті (санкції частини статті), особам, які на момент вчинення правопорушення не мали права керувати транспортними засобами, оскільки ні норми Загальної частини КУпАП, ні статті 130 КУпАП не містять жодних застережень чи умов застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
Натомість правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Верховний Суд у постанові №702/301/20 від 04.09.2023 зазначив, що незалежно від наявності чи відсутності у порушника посвідчення водія створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання ДТП у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Одночасно необхідно звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що стягнення повинно бути накладене в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде необхідною та достатньою мірою відповідальності для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень.
На підставі статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись статтями 34, 35, 36, 40-1, 130, 268, 283-284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення до виконання - 3 місяці.

Реквізити для сплати штрафу:
Розрахунковий рахунок UA938999980313040106000022763
ГУК у Хмельницькій області/ Кам`янець-Подільське мтг/21081100
Код одержувача 37971775
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
ККД: 21081100.

Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106;
Код отримувач (код за ЄДРПОУ) 37993783,
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
рахунок отримувача UA908999980313111256000026001
ККД бюджету 22030106; пункт 5.

Штраф підлягає сплаті не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
При примусовому виконанні постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір визначеного постановою суду штрафу, а також стягуються витрати на облік правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Суддя            К. М. Шульга