ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 671/1486/25
Провадження № 22-ц/820/516/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г., 
з участю представника апелянта, 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року в складі судді Никифорова Є.О. про застосування заходів процесуального примусу у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа – виконавчий комітет Волочиської міської ради як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Волочиського районного суду Хмельницької області знаходиться справа за заявою ОСОБА_2 про визнання матері ОСОБА_3 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 26.08.2025 року у цій справі призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Волочиського районного суду від 12.11.2025 року витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради (м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 14) амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради надати вказані документи не пізніше 01.12.2025 року. 
03.12.2025 року надійшов лист КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради за підписом медичного директора з питань психіатрії, в якому зазначено, що видача медичної документації амбулаторного (стаціонарного) хворого проводиться на руки представникам суду або слідчих органів. 
Експертами Хмельницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» повернуто ухвалу суду від 28.11.2025 року про призначення судово-психіатричної експертизи, оскільки не надано амбулаторної картки на ім`я ОСОБА_3 .
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року застосовано до генерального директора КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробота Володимира Васильовича, РНОКПП невідомий, заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн.
Стягнуто з генерального директора КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробота Володимира Васильовича, РНОКПП невідомий, штраф у розмірі 3028 грн на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.
Роз`яснено, що грошове стягнення - штраф (як засіб процесуального примусу), має бути сплачено на рахунок реквізитів.
Роз`яснено, що суд може скасувати постановлену ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду.
Роз`яснено, що застосування заходів процесуального примусу не звільняє від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду про застосування заходів процесуального примусу. На його думку, закон не передбачає покладення відповідальності на керівника юридичної особи, а лише визначає, що така відповідальність покладається на відповідну особу. Він взагалі не був обізнаний про наявність ухвали Волочиського районного суду Хмельницької області від 12.11.2025 року, розгляд ухвали здійснювала заступник генерального директора – медичний директор Сновида Л., яка і підписала лист №03-10-4472 від 25.11.2025 року, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі. Підготувала цей лист лікар поліклініки Забігайло Н. Суд застосував заходи примусу до особи, яка не вчинила жодного протиправного діяння і навіть не була обізнана про ухвалу суду щодо витребування документів.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
За ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципів) цивільного судочинства (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
За п. 5 ч.1 ст.144 ЦПК України заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 цієї статті).
Відповідно до ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку, зокрема невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року витребувано амбулаторну картку від лікаря – психіатра на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради.
Вказану ухвалу Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» отримало 21.11.2025 року.
У відповідь Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради направило лист №03-1-4472 від 25.11.2025 року за підписом медичного директора з питань психіатрії Сновиди Л., яким повідомлено, що видача медичної документації амбулаторного (стаціонарного) хворого проводиться на руки представникам суду або слідчих органів. 
Вказаний лист надійшов до суду 03.12.2025 року.
02.12.2025 року експертами Хмельницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» повернуто ухвалу суду від 28.11.2025 року про призначення судово-психіатричної експертизи, оскільки не надано амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_3 .
В оскаржуваній ухвалі Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року суд першої інстанції правильно констатував, що ухвала Волочиського районного суду від 12.11.2025 року про витребування доказів не виконана підприємством «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без жодних поважних причин, тому з метою спонукання особи до виконання покладеного процесуального обов`язку слід застосувати до керівника підприємства заходи процесуального примусу у виді штрафу. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Шкробот В.В. як генеральний директор (головний лікар) Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради є керівником цього підприємства, а отже наділений правом та обов`язками вчиняти дії від імені юридичної особи. 
Той факт, що розгляд ухвали суду та підготовку листа про відмову в наданні відповідних документів здійснювали інші працівники КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня», не має істотного значення, оскільки саме ОСОБА_1 як керівник підприємства мав обов`язок забезпечити виконання судового рішення.
Тому суд обґрунтовано застосував до нього як керівника підприємства заходи процесуального примусу за невиконання ухвали суду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.
Ухвала суду про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу прийнята з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні. 

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Повна постанова складена 16 лютого 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк