308/1812/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 її законного представника – матері ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 178 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративного правопорушення серії ВАД №770204 від 16.01.2026 року вбачається, що 16.01.2026 року о 20.00 год. знаходячись в закладі «Кактус» який розташований за адресою м. Ужгород, ул. Корзо, 7, було виявлено ОСОБА_1 2009 р.н. яка вживала спиртний напій у даному закладі, а саме пиво «Розливне фірмове» , чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її законний представник ОСОБА_2 просили суворо не карати. ОСОБА_2 зазначила що була проведена виховна робота з дитиною, більше такого не повториться. 
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 178 КУпАП, передбачено накладення адміністративного стягнення за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Відповідно до диспозиції вказаної норми права, об`єктивна сторона правопорушення даної статті, полягає у розпиванні спиртних напоїв на вулиці, у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді.
Статтею 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» визначено поняття, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Диспозицією зазначеної статті прямо передбачене виключення, згідно з яким адміністративна відповідальність не настає за вчинення перелічених дій на підприємствах торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та наявних у справі матеріалів, пояснень ОСОБА_1 вона перебувала у вказаний в протоколі час та дату в закладі кафе «Кактус» з подругою, де придбали пиво, після чого до закладу увійшли працівники поліції, викликали батьків та склали на адміністратора та їх батьків адміністративні протоколи.
Судом встановлено, що із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинила саме розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, зокрема в ч. 1 ст. 178 КУпАП зазначений перелік місць де заборонено вживання зазначених напоїв, та у статті наведено виняток щодо підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, а отже в обставинах події зазначено, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності перебувала в кафе-барі «Кактус» та суду не надано доказів, що зазначений заклад не має дозвіл відповідного органу місцевого самоврядування, оскільки як вбачається з пояснень саме в цьому закладі було придбано зазначений напій іншою особою.
ОСОБА_1 не інкримінувалась поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Крім цього, норма ст.. 178 КУпАП є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень закону (або підзаконного акту), з посиланням на цей закон (або підзаконний акт).
Суд зазначає, що оскільки вказана норма ч. 1 ст. 178 КУпАП є бланкетною, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути вказані відомості щодо посилань на Закон/підзаконний акт, певні положення якого було порушено ОСОБА_1 . 
У той же час вичерпний перелік місць, заборонених для споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв визначений статтею 70 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», згідно з якою встановлено обмеження щодо споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, використання електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме:
1) у закладах охорони здоров`я (крім споживання вин столових на території санаторіїв у спеціально відведених місцях); 2) у закладах освіти; 3) у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення), на зупинках транспорту, у підземних переходах; 4) у закладах культури; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) у ліфтах і таксофонах; 7) на дитячих майданчиках; 8) на спортивних майданчиках; 9) у приміщеннях органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; 10) у місцях проведення спортивних змагань за участю дітей.
Згідно п.27 статті 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», закладом громадського харчування є ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад, що забезпечує харчуванням невизначену кількість фізичних осіб. 
Крім цього, докази того, що в кафе «Кактус» продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив заборонена відповідним органом місцевого самоврядування до матеріалів справи також не додано.
Тобто, кафе «Кактус» є закладом громадського харчування, що згідно з фабулою частини першої статті 178 КУпАП не є місцем, за розпивання алкогольних напоїв у якому передбачена відповідальність згідно з частиною першою статті 178 КУпАП. 
За змістом ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце,час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи ,яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п.9 Розділу ІІ. Документування адміністративних правопорушень «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністра МВС України №1376 від 06.11.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1496/27941 (далі-Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності).
У протоколі про адміністративне правопорушення відсутній опис обставин, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.
Інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вживанні алкоголю в громадському місці чи на вулиці матеріали справи не містять.
Таким чином, суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст.178 КУпАП.
Суд звертає увагу на те, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, обставини викладені у протоколі не відповідають складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП та не підтверджуються доказами наявними в справі. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КпАП.
Оскільки необхідною умовою настання відповідальності за ст.178 КУпАп є саме розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, чого в даному випадку, як вбачається з протоколу, не було, в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)». 
Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. 
Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
За таких обставин, суд вважає, що у діях неповнолітньої ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 178 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУАП.
Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.178,247,283,284,287 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 178 КУпАП,- закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду    О.В.Фазикош