26.03.26
33/812/128/26

Справа №484/69/26
Провадження № 33/812/128/26
Категорія: ст.124 КУпАП 
П О С Т А Н О В А
Іменем України

26 березня 2026 року        м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання – Повертайленко Ю.В.,
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В. у приміщенні цього ж суду 24 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, 
у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549622 від 24 грудня 2025 р., водійка ОСОБА_1 24 грудня 2025 р. о 14:05 год., рухаючись по вул. Одеській на перехресті з вул. Рожевою в м. Первомайську, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнилася в безпечності руху та скоїла зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Рожева. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 14.6 Правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549622 від 24 грудня 2025 р. направлений на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтримала раніше надані нею письмові пояснення, зазначила, що своєї вини не визнає; на питання суду, в яких випадках заборонено обгін, відповіла, що обгін заборонений при відсутності переривчатої смуги, а також заборонений обгін колони транспортних засобів. Зазначила, що рухалася в потоці транспортних засобів, з якою саме швидкістю - не пам`ятає, однак вважає, що не більше, ніж 50 км/год. Просила звільнити її від відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що повністю підтримує також раніше надані ним письмові пояснення, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення. Наголосив, що покажчик повороту вмикав, в дзеркало перед виконанням повороту подивився і впевнився, що за 50 м жодних транспортних засобів не було, тож вважає, що ОСОБА_1 рухалася з перевищенням дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту в 50 км/год. Він особисто рухався зі швидкістю 40 км/год перед поворотом, а оскільки вона здійснювала обгін його транспортного засобу, то виходить, що рухалася з більшою швидкістю.
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2026 р. визнано винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, а також стягнуто 665 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.
Не погодившись із зазначеною постановою в частині накладеного стягнення, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, застосувавши до неї стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд у постанові належним чином не мотивував підстав для обрання ОСОБА_1 більш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП. Апелянт вважає таке стягнення несправедливим. Так, в умовах правового режиму воєнного стану мобільність громадян має особливе значення, зокрема для оперативного реагування на повітряні тривоги, евакуацію, забезпечення безпеки чи отримання медичної допомоги, тому позбавлення права керування в таких умовах є непропорційним втручанням у повсякденне життя ОСОБА_1 . Судом при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців не враховано відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність тілесних ушкоджень та матеріальних претензій з боку іншого учасника ДТП, а також відсутність попередніх притягнень ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також апелянт звертає увагу, що вона займає посаду директора ТОВ «Арматок» та її мобільність у сучасних реаліях безпосередньо впливає на життєздатність компанії, а застосування такого виду стягнення унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, визначених трудовим договором та посадовою інструкцією.  ОСОБА_1 зазначає, що усвідомлює важливість дотримання Правил дорожнього руху, що серед іншого підтверджується відсутністю попередніх притягнень до адміністративної відповідальності.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Аналіз статей 251, 252 КУпАП дає підстави для висновку, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі – Правила) і, як наслідок, вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Апеляційний суд не вбачає підстав для іншого висновку.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549622 від 24 грудня 2025 р. за статтею 124 КУпАП через порушення нею вимог підпункту 14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила). 
Так, згідно п. 14.6 Правил обгін заборонено, серед іншого, на перехресті.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлені судом першої інстанції, а також висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не оспорюються в апеляційній скарзі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не переглядаються апеляційним судом, та підтверджується:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549622 від 24 грудня 2025 р. про те, що водій ОСОБА_1 24 лютого 2026 р. о 14:05 год., рухаючись вул. Одеській на перехресті з вул. Рожева в м. Первомайську, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнилася в безпечності руху та скоїла зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Рожева. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Протокол підписаний ОСОБА_1 . В графі «пояснення» нею зазначено «не згодна»; 
- схемою місця дорожньої транспортної пригоди до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549622, з якої вбачається, що автомобіль Ford Fiesta, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , рухався у м. Первомайську по вул. Одеській. На перехресті з вул. Рожева при виконанні обгону відбулося зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Рожева. На зворотному боці цієї схеми зазначені пошкодження, які отримані: автомобілем Ford Fiesta (деформовані: задні та передні праві двері, переднє праве крило, капот; розбито: праве дзеркало заднього виду, передній бампер, права ручка передньої двері, передня права фара (передній бампер); автомобілю Chevrolet Lacetti (деформовані: переднє ліве крило, передні ліві двері, задня ліва дверка, заднє ліве крило, лівий поріг; розбито: ліве дзеркало заднього виду, ліва ручка передньої двері, лівий дублюючий покажчик повороту, передній бампер;
- поясненнями ОСОБА_3 , в яких вона зазначила, що «24 грудня 2025 року в обідній час доби я разом зі своєю сестрою ОСОБА_4 рухались по вул. Одеській на виїзд з міста Первомайськ. Моя сестра керувала транспортним засобом Фрд Фієст, д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Одеська та Рожева я не помітила як сталася ДТП. Коли я виходила з т.з. я випадково вдарилась о кут двері автомобіля. Але, по даному факту я зазначаю, що під час ДТП ніхто тілесних ушкоджень не отримав, лише транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. З даного приводу я претензій будь-якого характеру ні до кого не маю….»;
- поясненнями ОСОБА_2 , в яких зазначено, що «24 грудня 2025 р. близько 14 год. 05 хв. я керував власним автомобілем марки Chevrolet Lacetti н.з. НОМЕР_2 по вулиці Одеськиій в напрямку вул. Рожева. Рухаючись зі швидкістю близько 30-40 км/год, дотримуючись правил дорожнього руху, під`їжджаючи до перехрестя вулиці Одеська та Рожева я ввімкнув лівий покажчик повороту та подивився в дзеркало заднього виду щоб переконатись в безпеці свого маневру. Виконуючи поворот ліворуч та майже його завершив, я відчув удар в задню ліву частину свого автомобіля. В результаті ДТП я тілесних ушкоджень не отримав, лише т/з отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками»;
- відеозаписом з бодікамери працівника поліції, на якому зафіксовано обстановку на місці події після зіткнення автомобілів, розташування автомобілів Chevrolet Lacetti та Ford Fiesta. Також поліцейськими встановлюються обставини вчинення ДТП та його наслідки.
Апеляційний суд визнає такими, що не заслуговують на увагу доводи апелянтки щодо призначення ОСОБА_1 занадто суворого адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. 
Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. Тобто суд має обрати альтернативне стягнення – штраф або позбавлення права керування транспортними засобами, строк якого також може бути обраний судом від шести місяців до одного року.
За такого застосування у справі, яка переглядається, штрафу, а не позбавлення права керування транспортним засобом, на чому наполягає апелянтка, є найбільш м`яким видом стягнення, яке визначено законом за вчинене нею правопорушення. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Як зазначено у статті 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.
Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
В силу статті 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Суддя, обираючи стягнення ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, зазначив, що ОСОБА_1 не знає Правил дорожнього руху, зокрема, правил здійснення обгону, та погодився з думкою потерпілого ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 як водій транспортного засобу становить небезпеку для інших учасників руху.
Проаналізувавши наведені обставини, суд зробив висновок про те, що ОСОБА_1 дійсно порушила вимоги п.14.6.а Правил, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та врахувавши характер вчиненого правопорушення й те, що ОСОБА_1 , не заперечувала того, що вона здійснювала обгін на перехресті, разом з тим, не визнала своєї вини у вчиненні правопорушення, а тому задля попередження в майбутньому скоєння ОСОБА_1 подібних аварійних ситуацій, які є небезпечними для всіх інших учасників руху, суд вважав за необхідне призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками та відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки висновки судді ґрунтуються на повно та всебічно встановлених судом обставинах справи, підтверджених доказами.
Виходячи з матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобом строком на 6 місяців відповідає вимогам статей 23, 33-35 КУпАП.
Апеляційний суд при цьому звертає увагу, що обране стягнення не є максимально суворим з тих, що передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.
Інші обставини, на які посилається апелянтка як на підставу для пом`якшення обраного судом адміністративного стягнення – не вчинення до цього ОСОБА_1 правопорушень, не спричинення шкоди здоров`ю учасникам дорожнього руху, необхідність мати право керування транспортними засобами через характер роботи, не є достатньою підставою для застосування до останньої менш суворого виду адміністративної санкції, яка передбачена статтею 124 КУпАП, у вигляді штрафу з огляду на встановлені судом обставини справи та суспільно небезпечний як для самого порушника, так і для інших учасників дорожнього руху характер скоєного правопорушення. 
Зважаючи на викладене, підстав для зміни постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2026 р. суд апеляційної інстанції в частині виду накладеного на апелянта адміністративного стягнення не вбачає.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП через закінчення передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.
Частиною 2 т. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Первомайський міськраойнний суд Миколаївської області ухвалив оскаржувану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення нею 24 грудня 2025 року правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначив їй адміністративне стягнення 24 лютого 2026 року, тобто в межах строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Апеляційний суд у цій справі не ухвалює постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 , а переглядає оскаржувану постанову суду лише в частині обраного виду стягнення, тому відсутні підстави для застосування положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Тому клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду        Т.М.Базовкіна