ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 березня 2026 року	Справа №160/28429/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (адреса Київ вул. Академіка Богомольця 10 ЄДРПОУ 40108578) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:

01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, у якій позивач просить:
- визнати дії Національної поліції України (код ЄДРПОУ 40108578), щодо не включення до довідки № 29/5-100 від 20.02.2024 «про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», видану на ім`я полковника поліції ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) усіх складових, встановленого йому грошового забезпечення протиправними;
- зобов`язати Національну поліцію України (код ЄДРПОУ 40108578) видати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку «про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про грошове забезпечення полковника поліції ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з внесенням повної інформації щодо видів та сум грошового забезпечення за період з січня 2022 по грудень 2023 включно, зазначивши відомості про суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: специфічні умови служби, доплата за науковий ступінь, премії встановлені розміри та види грошового забезпечення, полковника поліції ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), які були встановлені в ГУНП Полтавської області у період з квітня 2022 по листопад 2022 включно, та відомості про розміри та види грошового забезпечення встановлені у рішеннях суду: від 06.05.2025 у справі № 160/16618/24 та від 19.02.2024 у справі № 160/24396/23 за період з листопада 2022 по грудень 2023 включно;
- зобов`язати Національну поліцію України (код ЄДРПОУ 40108578), суму грошового забезпечення за один місяць, встановлену полковнику поліції ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно з рішенням суду від 19.02.2024 у справі № 160/24396/23 у сумі 66067,20 грн., з наступними складовими грошового забезпечення: доплати за вчене звання 10% - 760 грн., надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції (100%)- 14500 грн., премії 112% - 36307,20 грн., зазначити у довідці «про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про грошове забезпечення полковника поліції ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - в графі грудень 2023, шляхом складання з сумами по відповідним видам грошового забезпечення, додавши їх до зазначених у рішенні суду від 06.05.2025 у справі № 160/16618/24 - надбавки за специфічні умови проходження служби (100%) - 15000,00грн.; доплати за науковий ступінь (10%) - 760,00грн.; премії (130%) - 39988,00грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому встановлено довічне пенсійне грошове забезпечення. Однак у довідці, що надана відповідачем до пенсійного фонду сума грошового забезпечення занижена на 100 відсотків. Факт правомірності отримання мною належного грошового забезпечення досліджений судами з винесенням рішень, що набрали законної сили. Відповідач допустив порушення прав та інтересів позивача, тому звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою від 07 жовтня 2025 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 15 жовтня 2025 року клопотання позивача про витребування доказів у справі № 160/28429/25 задоволено. Витребувано від Головного управління Національної поліції в Полтавській області ( ЄДРПОУ 40108630; м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 83) додаткові докази, а саме: довідки про розмір щомісячного грошового забезпечення полковника поліції ОСОБА_1 за період з 24.04.2022 по 22.11.2022, з зазначенням усіх видів та складових грошового забезпечення, які йому були нараховані та виплачені, а саме: розмір посадового окладу, окладу за спеціальним званням, доплати за специфічні умови служби, доплати за науковий ступінь, премії та інші види надбавок, доплат, підвищень.
На виконання ст..162 КАС України, на адресу суду 23 жовтня 2025 від Національної поліції України по справі № 160/28429/25 надійшов відзив разом із заявою про встановлення додаткового строку для подання додаткового відзиву, з урахуванням витребуваних судом доказів до 29.10.2025 року.
Ухвалою від 24 жовтня 2025 року заява Національної поліції України про продовження процесуального строку для подання витребуваних судом доказів, задоволена. Продовжено відповідачу процесуальний строк для подання витребуваних судом доказів до 29.10.2025 року.
Ухвалою від 24 жовтня 2025 року клопотання позивача про витребування доказів у справі № 160/28429/25 задоволено. Витребувано від Національної поліції України ( ЄДРПОУ 40108578 ; м. Київ, вул. Академіка Богомольця 10) додаткові докази, а саме: довідки про розмір щомісячного грошового забезпечення полковника поліції ОСОБА_1 за період з 22.11.2022 по 01.01.2024, з зазначенням усіх видів та складових грошового забезпечення, які йому були нараховані та виплачені відповідно до рішення суду від 06.05.2025 у справі 160/16618/24, а саме - розмір: доплати за специфічні умови служби, доплати за науковий ступінь, премії та інші види надбавок, доплат, підвищень та сум сплачених страхових внесків.
Ухвалою від 03 листопада 2025 року надано позивачеві можливість подати письмові пояснення щодо клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі № 160/28429/25.
Ухвалою від 10 листопада 2025 року у задоволенні заяви Національної поліції України про залишення позову без розгляду відмовлено. 
Ухвалою від 10 листопада 2025 року клопотання позивача про витребування доказів у справі № 160/28429/25 задоволено. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( ЄДРПОУ 21910427; 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26 ) додаткові докази, а саме: копії матеріалів пенсійної справи позивача.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач проходив службу в органах Національної поліції України та після звільнення зі служби отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
20.02.2024 року Національною поліцією України видано позивачеві довідку №29/5-100 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 .
Разом з тим судом встановлено, що у зазначеній довідці не відображені всі складові грошового забезпечення позивача, зокрема: надбавка за специфічні умови проходження служби; доплата за науковий ступінь; премії.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що рішеннями судів від 19.02.2024 у справі №160/24396/23 та від 06.05.2025 у справі №160/16618/24 встановлено відповідні складові грошового забезпечення позивача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, регулюються положеннями Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу адміністративного судочинства України, а також підзаконними нормативно-правовими актами, які визначають порядок формування довідок про грошове забезпечення для обчислення пенсій.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, до складу якого входять: посадовий оклад; оклад за військовим (спеціальним) званням; процентна надбавка за вислугу років; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; премії.
Отже, законодавець прямо передбачив, що щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії є складовими грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні пенсії.
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
сі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.
Відповідно до положень пункту 4 постанови № 988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення:
1) установлювати, зокрема надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби. Установлення зазначеної надбавки Голові Національної поліції та заступникам Голови здійснюється з дозволу Прем`єр-міністра України або Першого віце-прем`єр-міністра України, Віце-прем`єр-міністра України за погодженням з Міністром внутрішніх справ;
2) здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Ураховуючи наведене, Кабінет Міністрів України цією постановою делегував своє право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції, зокрема, установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, а також здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення.
Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі по тексту - Порядок №260).
Пунктом 3 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно зі статтею 63 зазначеного Закону, у разі зміни розміру грошового забезпечення відповідних категорій осіб проводиться перерахунок раніше призначених пенсій.
Порядок такого перерахунку передбачає, що орган, в якому особа проходила службу, зобов`язаний видати довідку про грошове забезпечення, яка є підставою для проведення перерахунку пенсії органами Пенсійного фонду України.
Таким чином, саме достовірність і повнота довідки про грошове забезпечення безпосередньо впливає на розмір пенсійного забезпечення особи.
Суд зазначає, що довідка про грошове забезпечення не є дискреційним рішенням органу, а є обов`язковим документом, який повинен відображати фактичний розмір грошового забезпечення особи.
Орган, який видає довідку, не має права довільно виключати із неї складові грошового забезпечення, якщо такі складові передбачені законодавством та були встановлені особі.
З матеріалами справи слідує, що рішеннями суду від 19.02.2024 у справі №160/24396/23 та від 06.05.2025 у справі №160/16618/24 визначено складові грошового забезпечення позивача. Зазначені судові рішення набрали законної сили.
Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Крім того, згідно з частиною другою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для всіх органів державної влади.
Отже, відповідач при формуванні довідки про грошове забезпечення був зобов`язаний врахувати обставини, встановлені судовими рішеннями.
Невиконання зазначеного обов`язку свідчить про порушення відповідачем вимог законодавства та принципу обов`язковості судових рішень.
Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що довідка була сформована на підставі наявних документів.
Сам по собі факт відсутності певних документів не звільняє відповідача від обов`язку виконувати судові рішення та норми законодавства.
Крім того, відповідач як суб`єкт владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинен довести правомірність своїх дій.
Однак відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували правомірність невключення відповідних складових грошового забезпечення до довідки.
Відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії обчислюються з урахуванням: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням; надбавки за вислугу років; інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення; премій.
Згідно з положеннями законодавства орган, в якому особа проходила службу, зобов`язаний видати довідку про грошове забезпечення, яка повинна містити повну інформацію про всі складові грошового забезпечення.
Суд також враховує, що відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.
Отже, відповідач був зобов`язаний врахувати складові грошового забезпечення, встановлені рішеннями судів.
Невключення таких складових до довідки про грошове забезпечення призводить до заниження розміру пенсії позивача, що свідчить про порушення його прав.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Водночас суд зазначає, що визначення конкретних арифметичних показників та формування довідки належить до повноважень відповідача, тому суд не може підміняти собою відповідний орган.
Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
Таким чином, належним способом захисту порушеного права є визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання його видати нову довідку з урахуванням усіх складових грошового забезпечення.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи.
Згідно з частиною першою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
При цьому, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що до матеріалів справи долучено:
копію довідки №29/5-100 від 20.02.2024 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії;
копії судових рішень у справах №160/24396/23 та №160/16618/24;
матеріали пенсійної справи позивача, надані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;
довідки та інформацію щодо розміру грошового забезпечення позивача, надані органами Національної поліції України;
письмові пояснення сторін.
Оцінюючи зазначені докази в їх сукупності, суд встановив, що довідка №29/5-100 від 20.02.2024, яка була видана відповідачем, не містить повної інформації про всі складові грошового забезпечення позивача, зокрема щодо:
надбавки за специфічні умови проходження служби;
доплати за науковий ступінь;
премій.
При цьому з рішень суду від 19.02.2024 у справі №160/24396/23 та від 06.05.2025 у справі №160/16618/24, які набрали законної сили, вбачається, що зазначені складові грошового забезпечення були встановлені позивачу та підлягають врахуванню.
Суд також враховує, що зазначені судові рішення мають преюдиційне значення для цієї справи, оскільки відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, не доказуються повторно при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи.
Таким чином, обставини щодо розміру та складових грошового забезпечення позивача вже встановлені судом та не підлягають повторному доказуванню.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо правомірності формування довідки без урахування відповідних складових грошового забезпечення, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували правові підстави для невключення таких складових до довідки.
Натомість надані позивачем докази у своїй сукупності є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у відповідній частині.
Оцінюючи надані сторонами докази за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що матеріали справи у своїй сукупності підтверджують факт неповного відображення відповідачем складових грошового забезпечення позивача у довідці, що впливає на розмір пенсійного забезпечення позивача.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією 2.331267037.1 від 29.09.2025 року.
Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (адреса Київ вул. Академіка Богомольця 10 ЄДРПОУ 40108578) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Національної поліції України щодо не включення до довідки №29/5-100 від 20.02.2024 «про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виданої на ім`я полковника поліції ОСОБА_1 , усіх складових грошового забезпечення, які були встановлені ОСОБА_1 .
Зобов`язати Національну поліцію України видати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії ОСОБА_1 із зазначенням повної інформації про види та суми грошового забезпечення за період з січня 2022 року по грудень 2023 року, із включенням: надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції; доплати за науковий ступінь; премії та інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням розмірів грошового забезпечення, встановлених рішеннями суду від 19.02.2024 у справі №160/24396/23 та від 06.05.2025 у справі №160/16618/24.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (адреса Київ вул. Академіка Богомольця 10 ЄДРПОУ 40108578) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук