ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

02 квітня 2026 року	Справа №160/35614/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену в листі №30135-22127/К-01/8-0400/25 від 07.07.2025 р. «Про розгляд звернення» у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПІ НОМЕР_1 , до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017, здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з урахуванням наведених періодів, починаючи з дати призначення пенсії за віком — з 15.12.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. Позивач звернувся до відповідача з метою отримання інформації щодо періодів страхового стажу, на підставі яких здійснюється нарахування та виплата пенсії. Проте відповідачем не враховано періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017. Позивач звернувся до відповідача щодо належного розрахунку пільгового стажу. Відповідач листом від 07.07.2025 року повідомив, про не зарахування спірних періодів роботи, у зв`язку з тим, що вони припадають на час між закінченням строку дії атестації робочих місць на підприємстві. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що і стало підставою звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Згідно довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді "ст.262 ч.5 "Ухвала про відкриття спрощеного провадження" (без повідомлення сторін) від 22.12.2025 №160/35614/25 було надіслано одержувачу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 25.12.2025.
Відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу суду не надходив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 року продовжено строк розгляду справи на 90 днів.
Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).
Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі) та законодавчу встановлену послідовність надання письмових заяв по суті, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
10.06.2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою в якій просив зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 наступні періоди роботи: з 25.08.1999 по 31.01.2000, з 01.02.2005 по 29.01.2006, з 29.09.2008 по 30.09.2008, з 30.12.2008 по 31.12.2008, з 30.01.2011 по 29.07.2012, з 30.07.2017 по 30.07.2017. Також на підставі цього здійснити перерахунок пенсії з урахуванням збільшеного розміру страхового стажу за Списком №1 з дати призначення пенсії.
Листом від 07.07.2025 №30135-22127/К-01/8-0400/25 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянуло заяву позивача та повідомило наступне.
Ви отримуєте пенсію за віком список 1, обчислену відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон № 1058).
Згідно підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:
- довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах;
- документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1. (термін дії атестації 5 років з дати реєстрації).
За матеріалами Вашої пенсійної справи до пільгового стажу враховані всі періоди роботи згідно пільгових довідок № 16.4/501 та № 16.4/502 від 16.12.2019, які видані ПАТ «Дніпровський металургійний завод», за виключенням днів, в які Ви не були зайняті на пільговій роботі: з 29.09.2008 по 30.09.2008 - відпустка без збереження заробітної плати, з 30.12.2008 по 31.12.2008 - додаткові дні відпустки.
Також, до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, з 01.02.2005 по 29.01.2006, з 30.01.2011 по 29.07.2012, з 30.07.2017 по 30.07.2017, оскільки це періоди роботи між закінченням терміну дії результатів атестації робочих місць на підприємстві,
Не погоджуючись з відмовою відповідача у зарахуванні до пільгового стажу зокрема періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року №1058-IV.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 02.11.1990 у спірні періоди працював:
- запис 1 - 11.11.1990 прийнято в конверторний цех слюсарем-ремонтником 4 розрядку;
- запис 2 - 01.01.1993 присвоєно 5 розряд на тій самій професії;
- запис 6 - 01.05.2006 переведено там же слюсарем-ремонтником зайнятим ремонтом обладнання в місцях його встановлення (робочі місця) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 5 розряду;
- запис 7 - 01.10.2007 присвоєно 6 розряд в тій самій професії;
- запис 8 - 01.04.2010 переведено в цех ремонту та обслуговування металургійного обладнання сервісного центру в тій самій професії та ділянки по ремонту та обслуговування обладнання киснево-конверторного цеху.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості.
Підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім, досягнення відповідного віку, наявність потрібного стажу, наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах повний робочий день. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Згідно форми РС права позивача, з 01.01.1992 по 09.10.2019 робота позивача зараховано до пільгового стажу за Списком №1.
Проте, періоди з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017 до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано.
Згідно листа відповідача від 07.07.2025 №30135-22127/К-01/8-0400/25, до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, з 01.02.2005 по 29.01.2006, з 30.01.2011 по 29.07.2012, з 30.07.2017 по 30.07.2017, оскільки це періоди роботи між закінченням терміну дії результатів атестації робочих місць на підприємстві.
З приводу цього суд зазначає наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно зі ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Відтак, суд доходить висновку, що доводи пенсійного органу, що період роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017 неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки це періоди роботи між закінченням терміну дії результатів атестації робочих місць на підприємстві є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на викладене вище.
З огляду на зазначене позивач має право на зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017.
За таких обставин, відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу, викладена листі №30135-22127/К-01/8-0400/25 від 07.07.2025 р. є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з урахуванням наведених періодів, починаючи з дати призначення пенсії за віком — з 15.12.2019 року суд зазначає наступне.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, особа має право звернутись із заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Згідно матеріалів справи, позивачу призначено пенсію з 15.12.2019 року.
Із відповідною заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням спірних періодів роботи позивач звернувся 10.06.2025 року.
Пенсія позивачу призначена у грудні 2019 року та правовідносини, які склалися між сторонами, до моменту звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії не мали характеру спірних, а тому саме з цією датою (дата звернення із заявою про перерахунок пенсії) суд пов`язує факт порушення прав позивача.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
З урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії 10.06.2025 року з урахування зарахованих спірних періодів роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 19.09.2025 №1.316598693.1, тому судовий збір у розмірі 605,60 грн. підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних відшкодувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ 21910427) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017, викладену в листі №30135-22127/К-01/8-0400/25 від 07.07.2025 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 10.06.2025 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періодів роботи з 25.08.1999 по 31.01.2000, 01.02.2005 по 29.01.2006, 30.01.2011 по 29.07.2012, 30.07.2017 по 30.07.2017.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова