МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 р.  	№ 400/15765/23 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Мельника О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	

про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі -позивач) звернувся до адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головною управління Пенсійною фонду України в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2023 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2023 рік Дня Незалежності України як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що як учасник бойових дій у відповідності до статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII), має право на отримання одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України у 2023 році в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, проте відповідач здійснив йому виплату вказаної допомоги у розмірі 1000 грн.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що щорічна разова грошова виплата до Дня Незалежності України здійснюється у розмірах, визначених Порядком здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 21.07.2023 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» (далі - Постанова № 754).
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 видане 30 квітня 2015 року. До Дня Незалежності позивачем отримано разову грошову виплату в сумі 1000,00 грн, яка здійснена через територіальне управління Пенсійного фонду України - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Однак виплата позивачу проводилась в розмірі, який не відповідає нормам статті 12 Закону №3551-XII, п`яти мінімальних пенсій за віком.
З виплатою щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі меншому, ніж встановлено Законом, позивач не погоджується, через що звернувся до суду.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач, згідно посвідчення учасника бойових дій має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
На звернення позивача, відповідач повідомив, що управління не має повноважень здійснити доплату до вже нарахованої позивачу допомоги до Дня Незалежності в розмірі 1000,00 грн.
Не погоджуючись із розміром такої допомоги за 2023 рік, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII (у редакції, чинній з 15.04.2023 з урахуванням змін, внесених Законом України від 20.03.2023 №2983-IX) щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754 відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України, частини п`ятої статей 12-15, частини першої статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», частини третьої статей 61-64 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», затверджено Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «;Про жертви нацистських переслідувань» (далі Порядок).
Відповідно до пункту 3 цього Порядку, грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 року в такому розмірі: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, у розмірі 1000 гривень.
Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, а тому має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік. Позивачу виплачено у серпні 2023 року 1000,00 грн разової грошової допомога до Дня Незалежності України як учаснику бойових дій.
Вищенаведені положення Закону №3551-XII та Порядку відповідачем дотримані.
При цьому, суд вважає помилковим твердження позивача про те, що останній має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік за аналогією допомоги до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з тих підстав що це різний вид допомоги, а тому позивач помилково ототожнює допомогу до Дня Незалежності України з допомогою до 5 травня.
Підстави для виплати позивачу у 2023 році щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відсутні.
Також суд зазначає, що положення Закону України від 20.03.2023 №2983-IX, якими змінено виплату разової грошової допомоги до 5 травня на допомогу до Дня Незалежності України, неконституційними не визнавалися і є чинними. Такі зміни внесені безпосередньо до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не шляхом встановлення відповідних норм черговим Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, як це відбувалося раніше і на заборону чого вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях з даного питання, на які посилається позивач у позові. Такий спосіб внесення змін до Закону не дає суду підстав стверджувати про неконституційність відповідних змін правового регулювання.
Отже, виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік мала здійснюватися в розмірі, що встановлений Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754.
Щодо до посилання позивача на позицію Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду в рішенні від 05 березня 2024 року №Пз/990/7/23 (№440/14216/23), суд вказує, що предметом розгляду у цій справі було правомірність визнання протиправними дій ГУПФ України в Полтавській області щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
Натомість, предметом спору по даній справі є правомірність зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України, як учаснику бойових дій, за 2023 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що відрізняється від предмету спору по справі №440/14216/23 про правомірність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому відсутні правові підстави для врахування даної позиції Верховного Суду.
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на час виникнення спірних правовідносин діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і суд не знаходить порушення закону у його діях. Враховуючи наведене, правові підстави для задоволення позову відсутні.
Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241- 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.М. Мельник