Справа № 279/1469/26 
Провадження 2-а/279/26/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року    місто Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Пацко О.О., з секретарем судового засідання Башинською Н.М., розглянувши в м.Коростень адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє Кринін Ігор Олександрович до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови пропритягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кринін І.О. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову сер ЕНА № 6719658 від 24.02.2026, винесену інспектором Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст. лейтененатом Тетеруком А.А., за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6719658 від 24.02.2026, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що водій керував транспортним засобом та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.
Стверджує, що 24.02.2026 о 21-годині в темну пору доби, разом із своїми товаришами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебував в м. Коростені в мікрорайоні «Поділ» в районі вул. Кривоноса, де за кермом автомобіля Volkswagen golf НОМЕР_1 , який належить його дружині ОСОБА_4 , знаходився його товариш ОСОБА_3 , а він разом з ОСОБА_2 та ще трьома незнайомими перехожими, виштовхував автомобіль із снігового заносу по вул. Кривоноса м. Коростеня. Коли він з ОСОБА_5 та іншими трьома незнайомцями, виштовхнув автомобіль зі снігу, то ОСОБА_2 , сів на переднє сидіння пасажира, а він сів зліва від водія на заднє сидіння пасажира. При цьому Шпур і Олійник були пристебнуті ременями безпеки, а він також пристебнувся. Тільки но ОСОБА_3 почав рух вперед по вул. Кривоноса, то з правого боку з вулиці Корольова м. Коростеня до перехрестя під`їхав патрульний автомобіль поліції і ввімкнув проблескові маячки червоного та синього кольору, що, на його думку, означало вимогу зупинки для їх автомобіля. Так, це мабуть зрозумів і ОСОБА_3 , а тому зупинив автомобіль по вул. Кривоноса. Він одразу вийшов з салона автомобіля та підійшов до трьох незнайомців та подякував їм за допомогу, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 були в автомобілі. В цей час із службового автомобіля поліції вийшов поліцейський та підійшов до нього і трьох перехожих, які були поряд та привітався. При цьому працівник поліції не представився і не пояснив причину зупинки ним автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , а саме не говорив про те, що зупинка автомобіля була викликана тим, що водій і пасажири не були пристебнуті ременями безпеки, а лише сказав, що він приїхав на виклик про порушення громадського порядку за цією адресою, хоча ніякого порушення громадського прядку в цьому місці не було. Поліцейський не міг бачити, чи був хтось в автомобілі пристебнутий ременями безпеки чи ні, оскільки на вулиці було темно та й автомобіль стояв до поліцейського автомобіля правим боком попереду, так, що це повністю унеможливлювало видимість водія та пасажира з салону автомобіля поліції. Потім з патрульного автомобіля вийшов ще один поліцейський і обидва поліцейські почали пред`являти йому незаконні вимоги признатися в тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. В цей час до них підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і він повідомив поліцію, що керував автомобілем Шпур, але поліцейські не звертали на це увагу і запропонували йому пройти медичне освідування, а зважаючи на те, що він, маючи захворювання на цукровий діабет, взагалі вже понад 5 років не вживає алкогольні напої, то він погодився пройти освідування. 
Потім поліцейські почали себе поводити нахабно і звинувачувати його в тому, що він не робив. Він просив у поліцейських не чинити такого і робити все по закону. Про можливість скористатися послугами адвоката в цей час, поліцейські йому не роз`яснювали. Поліцейські у нього не цікавилися тим, чи він являється інвалідом, чи ні та й іншими обставинами також не цікавилися. Потім поліцейські запросили його до салону службового автомобіля і він сів на заднє сидіння, а поліцейські сіли спереду і почали на планшеті щось друкувати, але що саме йому не пояснювали. Він просив поліцейських не чинити самосуду і не складати проти нього безпідставно будь-яких документів, але поліцейські його не слухали і робили свою справу. Коли поліцейські складали документи то один із них спитав в іншого: «Що йому писати?» Інший поліцейський відповів: «Пиши ремні безпеки та 130». Про що вони вели розмову він так і не зрозумів. Будь-якого розгляду справи поліцейські не проводили, ніяких доказів його вини йому не пред`являли, а лише потім дали підписати якісь довгі, схожі на касові чеки, листки паперу. Вважаючи себе ні в чому не винуватим, він підписав ці довгі листки, копій яких йому поліцейську не вручили, а лише дали тимчасовий талон, оскільки забрали у нього посвідчення водія. Ніяких письмових пояснень з приводу складених документів він поліцейським не надавав.
Вважає, що працівники поліції діяли упереджено, з перевищенням своїх службових повноважень і притягнули його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП незаконно, а тому вважає, що постанова поліції має бути судом скасована.
Справу розглянуто в порядку спрощенного позовного провадження без виклику сторін.
У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що позов є безпідставним, оскільки доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео-докази, що додаються до відзиву. Позивачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6719658 від 24.02.2026.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля не містить кадрів, які б підтверджували, що позивач керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Так, відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву жодним чином не надано правову оцінку неправомірних дій працівника поліції, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6719658 від 24.02.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, який являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання, а відповідно до вимог п. 2.3.в) ПДР України дозволяється не пристібатися ременями безпеки в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Про це, зокрема, зазначено позивачем у позовній заяві. Таким чином, чи був би ОСОБА_1 , 24.02.2026 у вказаному вище автомобілі, чи як пасажир, чи як водій, він все одно не міг бути притягнутий працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6719658 від 24.02.2026, місцем вчинення ОСОБА_1 , так званого і надуманого, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП являється вулиця Кривоноса міста Коростеня, Житомирської області. Тобто можливе правопорушення, яке ніякими об`єктивними та достовірними доказами у справі не підтверджується взагалі, мало місце, згідно постанови, в адміністративних межах населеного пункту – місто Коростень, Житомирської області. 
Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає у разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6719658від 24.02.2026, водій ОСОБА_1 24.02.2026 о 20 годині 27 хвилин по вулиці Кривоноса в місті Коростень, Коростенського району Житомирської області, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в Правил дорожнього руху України, за що притягнутий до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Згідно ч.5 ст.121 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, з аналізу зазначених положень статтей вбачається, що джерелом доказів, окрім відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а пунктом 1.4. визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 2.3 в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а саме накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Позивач у позові не спростовує факт того, що його транспортний засіб обладнаний засобами пасивної безпеки. При цьому позивач посилається на те, що він є інвалідом 3 групи.
Позивачем надано довідку до акта МСЕК серія 12 ААГ № 663590 від 08.08.2024, згідно якої позивачу встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням, інвалідність встановлена до 01.09.2026 року.
Жодних доказів що ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю має фізіологічні особливості які унеможливлюють користування ним ременем безпеки суду не надано.
До того ж позивачем не надано підтверджуючих доказів на доведення обставин, якими він обгрунтовує позовні вимоги.
Наданим до відзиву відеозаписом із нагрудного відео-реєстратора поліцейського, спростовуються наведені позивачем обставини, які б свідчили про порушення поліцейським вимог Закону №580-VІІІ при здійсненні відеозапису, а також зафіксовано, що правоохоронець повідомив водію причину зупинки та суть скоєного ним адміністративного правопорушення.
Суд дійшов до висновку, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6719658 від 24.02.2026, якою на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати з відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ : 
Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє Кринін Ігор Олександрович до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення, а постанову інспектора Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області серії ЕНА №6719658 від 24.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо скаргу не було подано. У випадку оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Пацко