Справа № 352/2532/25 
Провадження № 2/344/1985/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
23 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Атаманюка Б.М.
секретаря судового засідання Солонинко С.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,- 

В С Т А Н О В И В: 

Позивач ОСОБА_1 звернувся 03.11.2025 до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, направлено за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу визначено для розгляду судді Атаманюку Б.М..
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Позов обгрунтований тим, що 01.08.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у сумі 4470 Євро,зі сплатою 3% в місяць на строк 6 місяців, до 01.02.2018 року. У розписці відповідач підтвердив, що у разі його поїздки за кордон строк повернення позики в сумі 5275 Євро (4470 Євро+805Євро відсотків за 6 місяців) автоматично продовжується ще на 6 місяців до 01.08.2018 року, зі сплатою 3 % в місяць. Однак відповідач умови договору не виконує, жодного платежу із повернення боргу ним здійснено не було.
На підставі наведених обставин, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість згідно договору позики у сумі 6224.50 Євро (5275 Євро+949.50 Євро відсотки). Також позивач просив стягнути із відповідача судові витрати на сплату судового збору сумі 3019.70 грн.. 
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, позивач долучив до матеріалів справи оригінал наданої відповідачем розписки.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через оголошення на офіційносу вебсайті Судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.
За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до вимог ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від виконання зобов`язання, в силу положень ст. 525 ЦК України, не допускається.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч. 1 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Судом встановлено, що 01.08.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у сумі 4470 Євро, зі сплатою 3% в місяць на строк 6 місяців, до 01.02.2018 року. Розписка здійснена власноручно ОСОБА_2 та вчинена на копії його паспорта громадянина України. Крім того, у розписці відповідач підтвердив, що у разі його поїздки за кордон строк повернення позики в сумі 5275 Євро (4470 Євро+805Євро відсотків за 6 місяців) автоматично продовжується ще на 6 місяців до 01.08.2018 року, зі сплатою 3 % в місяць (а.с.8). 
Взяті на себе зобов`язання за договором позики відповідач ОСОБА_2 у встановлений договором строк не виконав, позику не повернув.
З огляду на те, що договір позики підтверджує боргове зобов`язання відповідача перед позивачем, містить умови отримання позичальником в борг грошових коштів із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів, визначає відповідальність позичальника за прострочення виконання зобов`язань, а також враховуючи, що такий договір посвідчує факт передання грошової суми позичальнику, тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованість у сумі 6224.50 Євро (5275 Євро+949.50 Євро відсотки) підлягають до задоволення.
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути борг за договором позики від 01.08.2017 року в сумі 6224.50 Євро.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із квитанцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3019,70 гривень (а.с.5).
Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3019,70 грн.
На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1064 ЦК України, та керуючись керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Позов – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 01.08.2017 року в сумі 6224 (шість тисяч двісті двадцять чотири) Євро 50 євроцентів.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 3019 (три тисячі дев`ятнадцять) грн. 70 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Рішення виготовлено та підписано 27.02.2026.

Суддя Богдан АТАМАНЮК