Cправа № 127/6702/25
Провадження № 2/127/1191/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Березовської О. А.,
за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,
позивача Пономаренка Д. Ю. ,
представника відповідача Гущі Я. В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором,
У С Т А Н О В И В :
03.03.2025 через систему «Електронний суд» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором в сумі 48 315, 66 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 19.04.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (далі - ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ») та ОСОБА_3 укладено договір № 2110927707184. Відповідно до кредитного договору, укладеного сторонами в електронній формі, товариство зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 200, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил. Граничний строк кредитування - один рік. Процентна ставка в розмірі 2% за кожен день користування кредитом нараховується з першого дня фактичного користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 64% порівняно з процентною ставкою, визначеною в п. 1.4.а, починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.б, починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2, 65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в. Тип процентної ставки - фіксована.
На виконання умов кредитного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в сумі 4 200, 00 грн, листом ТОВ «ВЕЙ ФО ПЕЙ».
01.12.2021 було укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (надалі - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2110927707184.
10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2110927707184. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2110927707184.
Станом на день звернення до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №2110927707184 від 19.04.2021, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 73 117, 14 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 199, 44 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 68 917, 70 грн. 
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 48 315, 66 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом) - 4 199, 44 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 44 116, 22 грн, судовий збір в сумі 2 422, 40 грн та понесені витрати на правову допомогу в сумі 9 000, 00 грн.
У додатку до позовної заяви позивачем надані докази, які підтверджують направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.
03.03.2025 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 04.03.2025.
14.03.2025 судом була одержана відповідь від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради щодо реєстрації місця проживання відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_3 знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання з 15.07.2021. Аналогічною є інформація, одержана судом у Відповіді №1201252 від 17.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру.
Ухвалою суду від 20.03.2025 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.
31.03.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 02.04.2025 справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін.
Ухвала суду була одержана 12.04.2025 за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 86). 
15.04.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло повідомлення №74733 про надання представнику відповідача, адвокату Хейнісу О. Г., доступу до справи за допомогою електронного кабінет користувача ЄСІТС.
30.04.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, представник відповідача зазначає, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не надало суду жодних належних та допустимих доказів надання ОСОБА_3 кредиту за договором №2110927707184 від 19.04.2021, укладеним з ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ». В матеріалах справи відсутні докази, що рахунок, на який згідно з вказаним платіжним дорученням здійснювалось перерахування коштів, належить саме ОСОБА_3 .
Щодо нарахування відсотків, представник відповідача вказує, що нарахування відсотків поза межами строку кредитування є неправомірним. Строк кредитування становить 16 днів, то відсотки можуть бути нараховані виключно в межах цього строку в сумі 1 344, 00 грн, виходячи з 2, 00% (84, 00 грн) в день. Загальний розмір заборгованості мав би складати 5 444, 00 грн, з урахуванням тіла кредиту та відсотків, в межах строку кредитування. Крім того, відповідачем 17.05.2021 сплачено 3 332, 00 грн (1 344, 00 грн - відсотків та 1 988, 00 грн - тіла кредиту), тому фактично до стягнення підлягало б 2 212, 00 грн з розрахунку: 5 544, 00 грн - 3 332, 00 грн = 2 212, 00 грн.
Щодо судових витрат позивача на правничу допомогу представник відповідача вказує, що на їх підтвердження позивач не надав доказів їх оплати, між сторонами договору про надання правничої допомоги не було погоджено та підписано вартість послуг. Оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, просить суд звернути увагу, що фактично правова допомога була надана позивачу лише у написанні позову. При цьому адвокат позивача постійно складає документи в подібних процесах, оскільки договір з ним укладено 01.07.2024, має розроблені зразки документів, які копіюються від справи до справи, змінюються лише анкетні данні відповідача та деякі інші частини тексту в залежності від особливостей конкретної справи (дати укладення договору тощо), тому складання позовної заяви не може займати 6 годин з урахуванням того, що вона однотипна, є шаблони документів. З урахуванням викладено, представник відповідача вважає, що є підстави для зменшення витрат на правову допомогу з 9 000, 00 грн до 2 500, 00 грн.
Щодо судових витрат відповідача, його представник зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 15 000, 00 грн, також відповідач очікує понести витрати в суді апеляційної та касаційної інстанції по 8 000, 00 грн. 
Представник відповідача надає детальний опис робіт (наданих послуг): опрацювання позовної заяви та доданих до неї документів, узгодження правової позиції з клієнтом - 1 000, 00 грн, надання правової інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань - 1 000, 00 грн, здійснення підбору, аналізу та опрацювання судової практики Верховного Суду із спірних правовідносин - 1 000, 00 грн, складання процесуальних та інших письмових документів та участь в судових засіданням - 12 000, 00 грн. 
При ухваленні рішення представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісних кредиторів, стягнення тіла кредиту в сумі 1 988, 00 грн є незаконним, стягнення відсотків в сумі 44 116, 22 грн є незаконним, оскільки нараховано поза строками кредитування, безпідставно завищений розмір на правову допомогу позивача, вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн.
06.05.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів. У відповіді на відзив представник позивача просив поновити строк для її подання, оскільки вона подана заздалегідь до дати розгляду справи, та зазначив, що позивач є небанківською фінансовою установою, яка позбавлена можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів, отже твердження відповідача щодо відсутності первинних платіжних документів не заслуговують на увагу.
Відповідач частково погашала заборгованість, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування, що свідчить, що відповідач, отримавши кредитні кошти, уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих в кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає, хоча має доступ до банківських установ і може надати докази того, що кредитні кошти на її банківську картку, вказану в договорі, не надходили. Отже, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Для спростування заперечень відповідача разом з цими поясненнями представником подається клопотання про витребування доказів.
Щодо розрахунку заборгованості представник позивача зазначає, що в ньому чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Розрахунок заборгованості проведений відповідно до пунктів 1.2., 1.3., 1.4., 1.9. кредитного договору. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору, що відповідає статтям 1054, 1048 ЦК України. Нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, встановленого п. 1.9. кредитного договору та погодженого сторонами, та відповідно до розміру та порядку, погодженого сторонами кредитного договору. 
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача вказує, що відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Сторонами договору про правову допомогу погоджені саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. Отже, такі твердження є припущенням, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Також, представник позивача вказує, що відповідачем заявлений попередній розмір витрат, які є неспівмірними з обсягом послуг, наданих відповідачу та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною, а також типовою для представника відповідача, що вбачається з відкритих джерел (веб-портала судової влади). Крім того, участь в судових засіданнях є необов`язковою. Спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору. Отже, стягнення витрат на правову допомогу з позивача не можна вважати розумним, справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства. Витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем є безпідставними, їх розмір є завищеним та необґрунтованим, тому позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити їх розмір.
Клопотання про витребування доказів, крім вище зазначеного, обґрунтовано тим, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка має банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду, а докази є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, тому представник позивача просить поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів та витребувати докази у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
12.05.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду від 13.05.2025. 
В судовому засіданні 03.07.2025 у зв`язку з нестабільним з`єднанням з медіа-сервісом та неможливістю здійснення судом технічної фіксації, представники сторін звернулись до суду з заявами, в яких просили клопотання про витребування доказів розглядати у їх відсутність.Ухвалою суду від 03.07.2025 клопотання представника позивача було задоволено частково.
04.08.2025 на адресу суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли письмові докази. 
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в межах і з мотивів, зазначених в позовній заяві, з урахуванням письмових доказів, наданих банком.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечує з мотивів, зазначених у відповіді на відзив, вказує, що факт укладення кредитного договору відповідач не оспорює, докази перерахування коштів позивачем не надані, відсотки нараховані поза межами строку кредитування, судові витрати є надмірними, бо заяви по суті справи позивача є шаблонними, якщо суд не погодиться з цією позицією, то просить зменшити їх до 2 500, 00 грн, а у разі відмови у позові стягнути з позивача витрати в сумі 15 000, 00 грн.
Додатково суду пояснила, що відповідач підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором - всі документи були підписані кодом, направленим в одному смс-повідомленні. Відповідач узгодила строк кредитного договору - 16, а не 365 днів. Всі документи, визначають такий строк кредитного договору: графік платежів, паспорт споживчого кредиту. В графіку платежів відсотки вказані за 16 днів. Крім того, позивачем не надане підтвердження зарахування платежу саме від первісного кредитора на картку відповідача, кошти надійшли від невідомого абонента. Представник відповідача не може надати відповідь, чи одержувала відповідач кошти та вказує, що вона можливо оплатила 3 332, 00 грн за цим кредитним договором. 
Представник відповідача не оспорює право вимоги позивача.
На питання суду представник позивача пояснила, що обмежень у часі відповідачу для ознайомлення з умовами кредитного договору встановлено не було.
Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем, суд встановив, що юридичні факти, встановлені судом є підставою виникнення цивільних правовідносин, які регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію». 
Судом встановлено, що 19.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_3 в електронній формі укладено договір про надання фінансових послуг №2110927707184 «Стандартний», який позичальник підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором G5. В цей же день в електронній формі з використанням цього ж електронного підпису позичальником був підписаний паспорт споживчого кредиту (а. с. 19-21, 23-24).
Відповідно до п.1.1. договору товариство зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 200, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил. 
Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів ( підпункти 1.2., 1.3. договору).
Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - один рік. 
Відповідно до п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі:
а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.а;
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.б;
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2, 65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в.;
д) тип процентної ставки - фіксована.
П. 1.4.1. нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. 
П. 1.4.2. в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів, у сумі нарахованій за фактичний строк користування кредитом. 
Відповідно до п. 1.10. договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 588, 00 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначені в договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд. 
Додатком №1 до вище зазначеного договору, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G5 є заява-анкета (для отримання кредиту), в якій зазначається, що позичальник просить надати кредит в сумі 4 200, 00 грн, орієнтовний строк повернення кредиту-16 днів з моменту отримання кредиту, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язується повернути кредит у розмірі 4 200, 00 грн та сплатити проценти у розмірі 1 344, 00 грн. Також в заяві-анкеті вказані розміри процентів за користування кредитом аналогічні зазначеним в договорі. 
В заяві-анкеті відповідачем зазначений номер карткового рахунку НОМЕР_1 (а. с. 21 зворот).
Додатком №2 до договору є графік платежів, підписаний позичальником тим же способом як і заява-анкета, договір та паспорт споживчого кредиту. З графіку вбачається, дата видачі кредиту в сумі 4 200, 00 грн - 19.04.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 16, дата платежу в сумі 5 444, 00 грн - 04.05.2021, проценти за користування кредитом - 1 344, 00 грн. Реальна річна процентна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає: - при нарахуванні відсотків згідно з п.п. 1.4 а договору 730 відсотків річних (або 732 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно з п.п. 1.4. б договору 1 306, 36 відсотків річних (або 1 306 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно з п.п. 1.4. в договору 1 711, 70 відсотків річних (або 1 769, 68 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно з п.п. 1.4. г договору 2 735, 45 відсотків річних (або 2 743, 05 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік) (а. с. 22-22 зворот).
Додатком №3 до договору є вище зазначений паспорт споживчого кредиту, в якому в розділі 3 вказані основні умови кредитування, з урахуванням побажань споживача: тип кредиту - кредит, сума/ ліміт кредиту -4 200, 00 грн, строк кредитування 16 днів; в розділі 4 реальна річна процентна ставка визначена аналогічно вказаній в графіку платежів. В паспорті споживчого кредиту відсутня умова, що строк кредитного договору становить один рік.
Додатком №4 до кредитного договору є повідомленням суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані (а. с. 25), яке підписане директором товариства.
Судом також досліджена інформація щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій, які вчинені ОСОБА_3 (а. с. 26). Зокрема, здійснена реєстрація відповідача з зазначенням персональних даних, номеру мобільного телефону, адреси електронної пошти, виконана верифікація карти НОМЕР_1 через систему платежів ТОВ «ВЕЙ ФО ПЕЙ», здійснений вибір суми та строку займу - 4 200, 00 грн та 16 днів, направлена оферта, ознайомлення та погодження з правилами та умовами позики, підтвердження згоди на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій, прийняття оферти кодом -G5 та підтвердження з цим кодом із смс, проведення ідентифікації та верифікації позичальника за допомогою системи BankID НБУ (а. с. 26-26 зворот).
Судом також досліджені Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», затверджені протоколом №01/01/21 загальних зборів ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» від 01.01.2021 (а. с. 27-29).
Листом ТОВ «ВЕЙ ФО ПЕЙ» від 11.09.2024 «Щодо підтвердження переказу грошових коштів» підтверджуються деталі транзакції з переказу грошових коштів: номер карти НОМЕР_1 , власник карти (емітент) банк - COMMERCIAL BANK PRIVATBANK, час запиту - 19.04.2021 10:43:04, номер договору, згідно інформації від кредитора - 2110927707184, сума - 4 200, 00 грн (а. с. 30). 
З листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 21.07.2025 вих. №20.1.0.0.0/7-250717/40099-БТ вбачається, що на ім`я ОСОБА_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ). Ідентифікаційні дані власника карти: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , серія та номер паспорта - НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , номер телефону - НОМЕР_6 . У додатку до листа надано виписку за договором б/н за період 19.04.2021-19.05.2021 на ім`я ОСОБА_3 , з якої вбачається, що 19.04.2021 на карту НОМЕР_2 зарахований переказ в сумі 4 200, 00 грн (а. с. 144-147).
01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2110927707184 (а. с. 35-37).
Платіжним дорученням №307600018 від 03.12.2021 підтверджується оплата фактором, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», згідно з договором №1-12 від 01.12.2021 на рахунок ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (а. с. 37).
З Реєстру боржників від 03.12.2021 до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 та Витягу з Реєстру боржників від 03.12.2021 до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 вбачається, що під №12292 передається право вимоги до ОСОБА_3 за договором № 2110927707184 від 19.04.2021, дата повернення кредиту - 04.05.2021, сума договору - 4 200, 00 грн, заборгованість за тілом кредиту - 4 199, 44 грн, заборгованість по процентам - 24 146, 22 грн, загальна заборгованість за кредитом - 28 345, 66 грн (а. с. 40, 68-75).
Сума заборгованості, яка передається за договором №2110927707184 від 19.04.2021  до відповідача підтверджується Розрахунком заборгованості, виконаним первісним кредитором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ, з якого вбачається, що розрахунок виконаний за період з 19.04.2021 по 30.11.2021. В розрахунку врахований платіж в сумі 3 332, 00 грн (а. с. 170-171).
10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2110927707184 від 19.04.2021 (а. с. 41-46).
Перехід права вимоги позивачу також підтверджується додатковою угодою №4 до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19.11.2024, Актом прийому передачі реєстру боржників за договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023, Витягом зі Змін в Реєстр боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19.11.2024, з якого вбачається, що під №13361 зазначено перехід права вимоги до ОСОБА_3 , за договором №2110927707184 від 19.04.2021, заборгованість за тілом кредиту - 4 199, 44 грн, заборгованість по процентам - 68 917, 70 грн, загальна заборгованість за кредитом - 73 117, 14 грн (а. с. 40, 66, 68-75).
З розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», вбачається, що він виконаний щодо заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з 01.12.2021 по 18.04.2022 (включно) за відсотковою ставкою 7, 67% денних. Нараховані відсотки в сумі 44 771, 48 грн. Загальна сума на дату розрахунку (10.03.2023) - 73 117, 14 грн (а. с. 33).
З розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 14.02.2025 за договором №2110927707184 від 19.04.2021, укладеним з ОСОБА_3 вбачається, що в ньому як такий розрахунок відсутній, вказана сума заборгованості, передана від ТОВ «ВЕРДИТК КАПІТАЛ» та зазначено, що заявлена до стягнення загальна заборгованість в сумі 48 315, 66 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 199, 44 грн, заборгованість за відсотками - 44 116, 22 грн (а. с. 34).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частин 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України - за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З вище наведеного вбачається, що судом встановлено, що між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №2110927707184 від 19.04.2021, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі вище зазначених договорів факторингу та про відступлення права вимоги. 
Представник відповідача не оспорює факт укладення кредитного договору та право вимоги позивача, нею оспорюються фактично такі умови кредитного договору: строк кредитування та відсоткова ставка за користування кредитом, а також представник відповідача вважає, що позивачем не доведено факт перерахування коштів саме ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», а не іншою особою. Позов представник відповідача не визнає, але у відзиві на позовну заяву наводить розрахунок заборгованості, виходячи з строку кредитування 16 днів та вказаної в розрахунку первісного кредитора сплаченої відповідачем суми, зазначаючи, що можливою до стягнення є сума заборгованості 2 212, 00 грн.
Відповідачем не надані суду письмові докази, що свідчать про погашення заборгованості за кредитним договором. Окрім суми, вказаної в розрахунку первісного кредитора, іншої інформації про погашення заборгованості за кредитним договором суду сторонами не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Отже, не підлягає доведенню визнаний представником відповідача факт укладення кредитного договору №2110927707184 від 19.04.2021 та визнаний позивачем факт оплати відповідачем заборгованості за кредитним договором в сумі 3 332, 00 грн.
Спір між сторонами виник щодо умов кредитного договору (строк кредитного договору та розмір процентів за користування кредитом) та факту перерахування коштів первісним кредитором на виконання зобов`язання за кредитним договором .
Враховуючи вище зазначені положення статей 626, 627, 1054 ЦК України, суд зазначає, що сторони кредитного договору за згодою між собою визначають його умови, зокрема, й умови щодо строку договору та процентів за користування кредитом, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про споживче кредитування», якщо стороною кредитного договору є фізична особа - споживач. Станом на дату виникнення спірних правовідносин Закон України «Про споживче кредитування» не мав норми, яка б встановлювала граничний розмір процентної ставки в споживчих кредитних договорах. Отже, сторони могли за згодою між собою визначати умови щодо строку кредитування та процентної ставки.
Однак, відповідно до частини 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено обов`язок кредитодавця до укладення договору про споживчий кредит надати споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.
Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.
Відповідно до частини 4, 5 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої цієї статті, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (суму, на підставі якої робиться відповідний розрахунок, зокрема суму наданого кредиту, суму непогашеного кредиту тощо).
У разі якщо окремі умови надання споживчого кредиту, визначені у частинах другій та третій цієї статті, діятимуть протягом частини строку користування кредитом, кредитодавець повідомляє споживача про такі умови, строк їх дії та порядок інформування про їх зміну.
Як вбачається з паспорту споживчого кредиту в ньому строк договору вказаний 16 днів, процентна ставка та реальна річна процентна ставка вказана з посиланням на підпункти 1.4 а, 1.4 б, 1.4 в, 1.4. г ще не укладеного сторонами кредитного договору, який передбачає загальний строк кредитування один рік і таку зміну процентної ставки як зазначається вище в підпунктах 1. 4 а, 1.4 б, 1.4 в, 1.4. г. Процентна ставка змінюється у разі невиконання позичальником зобов`язання за кредитним договором з 2% в день до 7, 67% в день від суми заборгованості за кредитом.
Хоча в паспорті споживчого кредиту є застереження, що наведенні обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, в ньому зазначені загальні витрати за кредитом споживача в сумі 1 344, 00 грн + 588, 00 грн (комісія), а орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 4 200, 00 грн (тіло кредиту) +1 344, 00 грн (% по договору) + 588, 00 грн (комісія), тобто розрахунок виконаний, виходячи з процентної ставки 2% в день за 16 днів строку кредитного договору, хоча в заяві-анкеті відповідач вказує, що бажає одержати кредит строком на 365 днів.
Отже, в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавцем не вказану орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації, виходячи з умови кредитування - строку дії договору протягом одного року, що на думку суду є порушенням ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що споживач була поінформована про умови кредитування, а саме вартість кредиту для споживача зі строком кредитного договору 16 днів і не мала інформації про орієнтовну загальну вартість кредиту строком один рік з процентною ставкою, яка змінюється з 2% в день до 7, 67% в день від суми заборгованості за кредитом.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемними.
Враховуючи вище наведене, суд вважає, що умови кредитного договору, якими встановлено збільшення процентної ставки протягом року з 2% до 7, 67% в день, строку договору в один рік без зазначення в паспорті споживчого кредиту загальної вартості кредиту за цей період та з використанням цих відсотків, є нікчемними.
Однак, суд критично оцінює заперечення представника відповідача, що позивачем не підтверджений факт перерахування коштів відповідачу саме первісним кредитором. Це заперечення спростовується вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом, а саме листами ТОВ «ВЕЙ ФО ПЕЙ», АТ АБ «ПРИВАТБАНК» та випискою по рахунку, наданою АТ АБ «ПРИВАТБАНК», якими в сукупності підтверджується перерахування коштів на картковий рахунок відповідача.
Встановивши, що позивач набув права вимоги до відповідача, як до боржника за кредитним договором, а також те, що остання не спростувала факт наявності у неї заборгованості за цим договором, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та за відсотками, які нараховані в межах строку кредитування з урахуванням сплаченої відповідачем суми та встановленої судом нікчемності умов кредитного договору.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 2 212, 00 грн (4 200, 00 грн +1 344, 00 грн - 3 332, 00 грн). 
Щодо судових витрат суд зазначає таке. 
Позивач просить стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 9 000, 00 грн.
Представник відповідача просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
У постановах Верховного Суду від 02.07.2020 в справі за №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30.09.2020 в справі за №201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», предметом якого є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
П. 2.1. передбачено, що адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання такої юридичної допомоги. В підпункті 2.1.1. цього пункту зазначено: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
П. 4.3. цього договору передбачено, що факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги, який готується адвокатським об`єднанням та надсилається клієнту для підписання не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому була надана юридична допомога (а. с. 11-13).
Як вбачається з заявки на надання юридичної допомоги №142 від 01.01.2025 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» замовляє за договором про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 супровід примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_3 з ціною послуги - 9 000, 00 грн (а. с. 14).
З витягу із акту №1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 слідує, що адвокатським об`єднанням були проведені надані послуги щодо відповідача ОСОБА_3 за договором №2110927707184: надання усної консультації (2 години) - 3 000, 00 грн (1 500, 00 грн за годину), складання позовної заяви (2 години) - 6 000, 00 грн (3 000, 00 грн за годину) (а. с. 15 ).
Представником відповідача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги від 15.04.2025, укладений між адвокатами Хейніс О. Г., Стягайло О. П. , Федик Ю. Ю. , Гущею Я. В. з ОСОБА_3 , п 1.1. якого передбачено, що предметом цього договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду), у фіксованому розмірі, за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором. В розділі договору «Реквізити, адреса та підписи сторін» вказано, що клієнтом є ОСОБА_3 , договір укладається на користь клієнта дружиною клієнта - ОСОБА_6 (а. с. 93-94).
З додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 15.04.2025 вбачається, що сторони домовились, що адвокат на виконання умов основного договору про надання правничої допомоги від 15.04.2025 зобов`язується підготувати та подати до Вінницького міського суду Вінницької області відзив на позовну заяву про стягнення боргу, представляти інтереси клієнта у Вінницькому міському суді Вінницької області по справі №127/6702/25. Сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за надання послуг є фіксованим і становить 15 000, 00 грн. В розділі договору «Реквізити, адреса та підписи сторін» вказано, що клієнтом є ОСОБА_3 , угода укладається на користь клієнта дружиною клієнта - ОСОБА_6 (а. с. 94 зворот -95). З квитанції до прибуткового касового ордеру №30/04/25 вбачається, що адвокатом Хейнісом О. Г. прийнято від ОСОБА_3 за договором про надання правничої допомоги від 15.04.2025, додатковою угодою №1 від 15.04.2025 15 000, 00 грн.
Оцінюючи докази, надані позивачем для підтвердження витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що позивачем доведено зв`язок витрат на правничу допомогу з цією справою.
Щодо договору про надання правничої допомоги, наданого відповідачем, суд враховує положення частини 4 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою передбачено, що договір про надання правничої допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Як вбачається з наведеного вище в договорі допущена описка, яку суд не вважає суттєвою при визначенні наявності зв`язку наданих письмових доказів, що підтверджують надання правничої допомоги, зі справою. Отже, представником відповідача підтверджено зв`язок витрат на правничу допомогу з цією справою.
Суд встановив, що заявлені сторонами витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та на їх підтвердження надані належні допустимі та достатні докази. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги. З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення коштів за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, представники сторін приймали участь в судових засіданнях у справі; обсяг досліджених доказів є невеликим. 
У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості не виконував. Представник відповідача підготував відзив на позовну заяву, викладений в ньому розрахунок є нескладним. Обидва представника вважають витрати іншої сторони на правничу допомогу неспівмірними з виконаною адвокатами роботою.
Суд враховує незначну складність справи, наявність усталеної судової практики, те, що дії адвокатів не вимагали значного обсягу юридичної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність позовної заяви та відзиву на позовну заяву не є занадто великими та складними. 
Також суд зазначає, що, враховуючи малозначність справи, заявлений сторонами розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000, 00 грн та 15 000, 00 грн є неспівмірним із ціною позову, бо становить 18, 63 % та 31, 04 % відповідно від заявленої ціни позову. Отже, суд вважає, що заявлені до відшкодування сторонами суми є надмірними.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, часткове задоволення позову (4, 58%), суд вважає, що розмір витрат в сумі 4 800, 00 грн, для обох сторін, є об`єктивним, відповідає складності справи, ціні позову та виконаній адвокатами роботі. З урахуванням пропорційності задоволених вимог з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу в сумі 219, 84 грн (4 800, 00 грн*4, 58%), з позивача на користь відповідача - 4 580, 16 грн (4 800, 00 грн*95, 42%).
В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 110, 95 грн (4, 58%), сплата яких підтверджується платіжною інструкцією №0499570063 від 24.02.2025 (а. с. 49).
Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Суд вважає, що судові витрати сторін можуть бути зараховані, бо є однорідними зустрічними вимогами. З позивача на користь відповідача мають бути стягнуті понесені витрати на правничу допомогу в сумі 4 249, 37 грн (4 580, 16 грн - 219, 84 грн - 110, 95 грн).
На підставі викладеного, керуючись статтями 522, 530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 4,12,13,76,81,141,280,289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № 2110927707184 від 19.04.2021 у сумі 2 212 (дві тисячі двісті дванадцять) грн 00 коп.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в сумі 4 249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) грн 37 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 22.04.2026.

Позивач: ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ: 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, 3, офіс 306.
Відповідач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА