Справа № 212/15245/25
2/212/98/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовну заяву Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди,
встановив таке.
Процесуальні дії по справі.
До суду звернувся позивач із зазначеною позовною заявою.
Суд відкрив провадження та постановив розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача клопотав про проведення судового засідання без його участі.
Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, у судові засідання не з`явився, будь-які клопотання, заяви – відсутні.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення. В період з 16 до 20 березня 2026 року головуюча суддя проходила обов`язкове щорічне навчання в Національній школі суддів України.
Позиції сторін.
Позов обґрунтований таким. Позивач є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . З 06.06.2007 року з відповідачем постійно переукладались договори оренди житла в зазначеному гуртожитку. Останній договір найму житла було укладено 26.05.2017 року, діяв цей договір до 26.11.2017 року, але відповідач та члени його родини продовжують проживати в приміщенні гуртожитку по закінченню строку Договору. Згідно з п. 3.5. Договору найму відповідач зобов`язувався вносити своєчасно, до 15 числа наступного місяця, за минулий місяць плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги (газ, водопостачання, електрична, теплова енергія та інші послуги), згідно помісячного рахунку позивача, на підставі його розрахунків або показників лічильника, за тарифами, діючими у м. Кривому Розі. Відповідач не здійснює визначені оплати, заборгованість відповідача склала 123 019,36 грн основного боргу. На підставі ст. 625 ЦК України позивач також нарахував та просить стягнути 3% річних за користування чужими грошовими коштами в сумі 5 880,67 грн (період нарахування з 15.03.2022 до 15.06.2025 року) та розмір інфляційних втрат в сумі 25 842,29 грн, а також сплачений ним судовий збір 2 422,40 грн.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, в судові засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином.
Отже, питання, на які має відповісти суд:
1. чи є між сторонами у спірний період відносини щодо користування приміщенням гуртожитку та користування житлово-комунальними послугами?
2. якщо такі відносини є, чи наявна заборгованість і який її розмір?
3. якщо відносини та заборгованість є, чи є підстави для стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України?
Фактичні обставини.
Обставина реєстрації місця проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , з 14.08.2008 року по теперішній час (станом на 09.01.2026) підтверджується відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади (а. с. 132).
Договорами найму житла в гуртожитку підтверджуються обставини укладення відповідачем відповідних договорів на період з 06.06.2007 до 06.06.2008, з 26.05.2017 до 26.11.2017, та користування відповідачем приміщенням гуртожитку (кімната № 22 площею 88,2 м? на 1 поверсі) (а. с. 125-126). Договором найму не передбачено автоматичне продовження строку дії договору після спливу строків, на які він укладалися (п. 7.2., 7.3 договору).
Актом про фактичне проживання осіб від 19.12.2025 за підписом трьох сусідів та ще чотирьох членів комісії підтверджується фактичне проживання відповідача у кімнаті гуртожитку разом з дружиною ОСОБА_2 (а. с. 127).
Отже, відповідач дотепер зареєстрований та користується приміщенням гуртожитку (проживає в ньому) без договору найму.
Перебування будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , на балансі відповідача підтверджується реєстраційним посвідченням (а. с. 8), довідками (а. с. 9, 22), наказами про утворення та перейменування відокремлених структурних підрозділів ВНЗ «Криворізький національний університет» (а. с. 10-13), Витягом з ЄДРЮО та ГФ (а. с. 14-17).
Позивач за процедурами закупівлі укладав у 2022-2025 роках Договори про надання різноманітних комунальних послуг за адресою Невська (колишня назва, нині – Захисників Азовсталі), 3 (поводження з твердими побутовими відходами, централізованого водопостачання, водовідведення, про закупівлю теплової енергії, постачання електричної енергії (а. с. 23-118).
Вартість найму 1 кв. метра загальної площі помешкання в гуртожитку визначалася згідно зі щорічними Розрахунками на 2022-2025 роки (а. с. 18-21), які, в свою чергу, розробляються на підставі Наказу МОН, Мінекономіки України та Мінфіну від 23.07.2010 № 736/902/758 і становила: у 2022 році – 2,337 грн, у 2023 році – 2,538 грн, у 2024 році – 2,80 грн, у 2025 році – 3,70 грн (без ПДВ).
На підставі Розрахунку заборгованості (а. с. 5) суд встановив, що за період з лютого 2022 року до травня 2025 року позивач нарахував заборгованість по оренді житлової площі та за комунальні послуги в загальному розмірі 123 019,36 грн; оплата від ОСОБА_1 за вказаний період не надходила.
Докази погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідач суду не надав.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Відносини регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі – «ЦК України»), Житлового кодексу УРСР, який у квітні 2022 року був перейменований на Житловий кодекс України (далі – «ЖК України»), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» підзаконними нормативно-правовими актами, які регулюють правила користування гуртожитками.
Щодо підстав нарахування плати
Відповідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона – власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.
За ч. 1 ст. 764 ЦК якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).
Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
За п. 5 Розділу ІV «Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти», затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2019 року № 1452, мешканці гуртожитку закладу освіти зобов`язані своєчасно та у повному обсязі відповідно до договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу освіти сплачувати плату за проживання, комунальні послуги.
На підставі п. 2 Розділу V «Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти», плата за проживання у гуртожитках закладу освіти вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму жилого приміщення у гуртожитку закладу освіти.
Згідно з пунктом 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року № 84, чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019 року), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
Згідно з п. 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого Постановою КМУ № 498 від 20.06.2018, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, серед іншого, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 15 зазначеного положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору; плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Обов`язок своєчасно та у повному обсязі відповідно до договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу освіти сплачувати плату за проживання, комунальні послуги встановлений також Положенням про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженим Наказом МОН № 1452 від 21.11.2019 (п. 5 розділу IV).
Не зважаючи на відсутність діючого договору найму між позивачем та відповідачкою остання проживала у гуртожитку у спірний період та, відповідно, користувалася жилою та загальною площею гуртожитку, а також усіма житлово-комунальними послугами.
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (набрав чинності 10.12.2017, введений в дію з 01.05.2019; далі – «Закон про ЖКП») містить визначення поняття «індивідуальний споживач» - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1).
Отже, для ідентифікації особи як споживача за діючим Законом про ЖКП мають бути ознаки користування об`єктом нерухомого майна, отримання послуги для власних потреб та укладення договору. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону про ЖКП, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Враховуючи зазначені положення наведених нормативно-правових актів, наявність договору найму не впливає на виникнення обов`язку з оплати за користування приміщенням гуртожитку, а також за спожиті житлово-комунальні послуги.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016 року у справі № 1238/8935/12).
Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Такі правові позиції зазначені в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа № 6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа № 750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).
Оскільки відповідач є наймачем відокремленої кімнати в гуртожитку, належному позивачу, при цьому після закінчення строку дії договору продовжує користуватись комунальними послугами, суд дійшов висновку про обов`язок відповідача здійснювати плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги, згідно помісячного розрахунку наймодавця та на підставі його рахунків або показників лічильника.
Дослідивши надані позивачем докази в сукупності, суд встановив, що відповідач має заборгованість з оренди житлової площі та зі сплати комунальних послуг за період з лютого 2022 року по травня 2025 року у загальному розмірі 123 019,36 грн; отже, відповідні вимоги підлягають задоволенню. 
Щодо 3% річних та втрат від інфляції.
Позивач також заявив вимогу про стягнення 3 % річних у розмірі 5 880,67 грн за період з 15.03.2022 до 15.06.2025; втрат від інфляції в розмірі 25 842,29 грн за період з лютого 2022 до травня 2025.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розмір заявлених позивачем до стягнення санкцій за несвоєчасну сплату підтверджується Розрахунками 3% річних та інфляційних втрат (а. с. 6-7). Відповідач підстави нарахування штрафних санкцій та їх розміру жодним доказом не спростував. Отже, вимога про стягнення 3% річних та втрат від інфляції за вказаний період є обґрунтованою та має бути задоволена.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд повністю задовольняє позовні вимоги, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 422,40 грн має бути стягнутий з відповідача у повному обсязі.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив таке.
Позовну заяву Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізького національного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» заборгованість в розмірі 123 019,36 грн, 3% річних у розмірі 5 880,67 грн, інфляційні втрати у розмірі 25 842,29 грн, а всього стягнути 154 742,32 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот сорок дві грн 32 коп) 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізького національного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Відокремлений структурний підрозділ «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету», ЄДРПОУ: 37861922; вул. Захисників Азовсталі, 3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 23 березня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець