ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

15.04.2026	м. Суми	Справа № 920/1045/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1045/25
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вул. Небесної Сотні, буд. 1/23, м.Полтава, Полтавська область, 36014; код ЄДРПОУ 42769539),
до відповідача: Роменської міської ради Сумської області (бульвар Шевченка, буд. 2, м. Ромни, Роменський район, Сумська область, 42000; код ЄДРПОУ 35425618),
про зобов`язання вчинити дії,

за участю представників сторін:
від позивача: Мороз Н.В. (самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ),
від відповідача: не прибув,
справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:
22.07.2025 позивач подав позов, в якому просить зобов`язати Роменську міську раду Сумської області без будь-яких умов прийняти до комунальної власності Роменської міської територіальної громади об`єкт державної власності - протирадіаційне укриття №68841, за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гостиннодвірська, 37 Е/1; а також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.
22.07.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/1045/25 призначено до розгляду судді Заєць С.В.
Ухвалою від 25.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1045/25; призначено підготовче засідання на 21.08.2025, 10:30; встановлені сторонам строки для надання зав по суті спору.
06.08.2025 відповідач надав заяву (вх. №4298) про закриття провадження у справі, відповідно до якої відповідач повідомив, що Господарським судом Сумської області постановлено ухвалу від 08.04.2019 у справі №354-15/10 та від 25.06.2019 у справі №354-15/10, що набрали законної сили, відповідно до яких: «Зобов`язано Роменську міську раду Сумської області (42000, Сумська область, м. Ромни, б-р Шевченка, 2, код ЄДРПОУ 04057988) прийняти до комунальної власності без додаткових умов нежиле приміщення/об`єкт цивільного захисту ПРУ/обліковий № 68841 загальною площею 997,8 кв.м. за адресою: Сумська область. м. Ромни, вул. Гостиннодвірська (колишня Пролетарської солідарності), 37 Е/1». З огляду на зазначене відповідач просив закрити провадження у справі.
07.08.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву (вх. №3737), в якому відповідач проти позову заперечує та просить в позові відмовити.
08.08.2025 позивачем надано заперечення (вх. №3753) на заяву про закриття провадження у справі.
11.08.2025 в обґрунтування позовних вимог позивач надав відповідь на відзив (вх. №3797).
19.08.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх. №3954), в яких відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою від 21.08.2025 у справі №920/1045/25 задоволено заяву (вх. №4298 від 06.08.2025) Роменської міської ради Сумської області про закриття провадження у справі; закрито провадження у справі №920/1045/25 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до Роменської міської ради Сумської області про зобов`язання вчинити дії.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 у справі №920/1045/25 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.08.2025 у справі № 920/1045/25 задоволено, ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.08.2025 у справі № 920/1045/25 скасовано, розподіл судового збору за розгляд даної апеляційної скарги доручено здійснити суду першої інстанції за результатами розгляду справи по суті, справу №920/1045/25 передано на розгляд до Господарського суду Сумської області.
31.10.2025 матеріали справи №920/1045/25 надійшли до Господарського суду Сумської області.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 справу призначено до розгляду судді Джепі Ю.А.
Постановою Верховного Суду від 03.12.2025 у справі №920/1045/25 касаційну скаргу Роменської міської ради Сумської області у справі №920/1045/25 залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 залишено без змін.
13.12.2025 відповідно до указу Президента України №934/2025 «Про призначення судді» Джепу Юлію Артурівну призначено на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду.
16.12.2025 наказом голови Господарського суду Сумської області №18 «Про відрахування зі штату суду судді Юлії Джепи» суддю Джепу Юлію Артурівну 17.12.2025 відраховано зі штату Господарського суду Сумської області.
22.12.2025 матеріали справи №920/1045/25 надійшли до Господарського суду Сумської області із суду касаційної інстанції.
06.01.2025 відповідно до розпорядження керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи.
06.01.2025 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподіл судової справи між суддями справу №920/1045/25 призначено судді Короленко В.Л.
Ухвалою від 12.01.2026 у справі №920/1045/25 постановлено розгляд справи розпочати спочатку; призначено підготовче судове засідання на 09.02.2026, 12:00; запропоновано сторонам надати суду правову позицію щодо предмета спору з урахуванням висновків апеляційної та касаційної інстанцій.
27.01.2026 відповідач подав відзив на позов (вх №452), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
29.01.2026 позивач подав пояснення (вх №490), відповідно до яких позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
09.02.2026 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 12:00, не відбувся в зв`язку з оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 09.02.2026 у справі №920/1045/25.
Ухвалою від 10.02.2026 у справі №920/1045/25 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче судове засідання на 16.03.2026, 11:30.
У підготовчому судовому засіданні 16.03.2026 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 15.04.2026, 10:00.
Ухвалою від 17.03.2026 у справі №920/1045/26 повідомлено відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 15.04.2026, 10:00.
18.03.2026 відповідач подав клопотання (вх №1358), відповідно до якого проти задоволення позову заперечує та просить справу розглянути за відсутності його представника.
Ухвалою від 13.04.2026 у справі №920/1045/25 постановлено: задовольнити заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №1688 від 10.04.2026); провести судове засідання у справі, призначене на 15.04.2026, 10:00, та усі наступні судові засідання за участі представника позивача - Мороз Наталії Валеріївни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні 15.04.2026 встановлено: 
Представник позивача у судове засідання в режимі відеоконференції прибув.
Представник відповідача у судове засіданні не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.
Представник відповідача, відповідно до поданого клопотання (вх №1358 від 18.03.2026), проти позову заперечує та просить справу розглянути за відсутності представника Роменської міської ради Сумської області.
Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.
У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
Відповідно до п. 1 наказу Фонду державного майна України від 31.07.1997 № 33-ДП «Про прийняття рішення щодо приватизації об`єкта» прийнято рішення про приватизацію Роменського заводу автоматичних телефонних станцій.
Згідно з п. 1 наказу Фонду державного майна України від 30.11.1998 №56-АТ перетворено Державне підприємство «Роменський завод АТС» у Відкрите акціонерне товариство «Роменський завод автоматичних телефонних станцій».
30.10.1998 Головою Фонду державного майна України О. Бондарем затверджено план приватизації майна Роменського заводу автоматичних телефонних станцій (далі - План приватизації).
У пункті 4.2.2 Розділу IV «Оцінка вартості об`єкта приватизації» Плану приватизації визначений перелік об`єктів, що не підлягають приватизації. До даного переліку в тому числі належить об`єкт ЦО під інвентарним номером № 20048, залишковою вартістю 178000,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 7.1.3 Розділу VII «Порядок використання майна, що не підлягає приватизації» Плану приватизації об`єкти цивільної оборони вартістю 178000,00 грн залишаються у державній власності на балансі акціонерного товариства, використовуються за призначенням і утримуються за рахунок коштів акціонерного товариства.
Позивач зауважує, що під час приватизації до статутного капіталу ВАТ «Роменський завод АТС» не увійшов об`єкт державної власності - протирадіаційне укриття № 68841 (далі - ПРУ № 68841), що знаходиться у підвалі інженерно-лабораторного корпусу, за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гостиннодвірська, 37-Е/1.
Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 28.12.1998 №69-КПА розпочато продаж акцій Відкритого акціонерного товариства «Роменський завод автоматичних телефонних станцій».
За технічним паспортом на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) КП «Роменська БТІ», виготовленим 11.10.2011, об`єкт - ПРУ №68841, літера А-6 п/д площею 997,8 кв.м. перебуває за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Пролетарської солідарності (перейменовано на вул. Гостиннодвірська), 37 Е/1.
13.11.2019 згідно з витягом з ЄДРПОУ від 24.06.2025 №39714912006 ВАТ «Роменський завод АТС» припинено як юридичну особу, у зв`язку із визнанням її банкрутом в межах господарської справи №354-15/10.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.04.2019 у справі №354-15/10 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Роменський завод АТС» (ухвала набрала законної сили 08.04.2019) судом встановлено:
«…на балансі ВАТ «Роменський завод АТС» обліковується майно - об`єкти цивільного захисту – захисні споруди ПРУ№68841та№68839, які розташовані у підвалі інженерно – лабораторного корпусу за адресою: Сумська область, м.Ромни, вул. Гостиннодвірська, 37-Е/1. 
До ліквідаційної маси ВАТ «Роменський завод автоматичних телефонних станцій» не увійшов зазначений об`єкт цивільного захисту, перебуває на його балансі і не переданий до комунальної власності територіальної громади м. Ромни.
У ході ліквідаційної процедури нерухоме майно банкрута реалізовано арбітражним керуючим, окрім захисних споруд ПРУ №68841 та №68839, які не підлягають продажу, …».
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2021 №246059900 нежитлове приміщення (об`єкт цивільного захисту ПРУ) площею 997,8 кв.м за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гостиннодвірська, 37-Е/1 24.02.2021 зареєстрований на праві власності за державою в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях.
Позивач зауважує, що ним проводилась робота щодо питання передачі ПРУ №68841 до комунальної власності, направлялися звернення до Роменської територіальної громади, а саме: листи від 09.11.2023 №05-211-01973; від 02.07.2024 № 05-212-01285 щодо прийняття до сфери управління територіальної громади споруд цивільного захисту, зокрема протирадіаційного укриття №68841 за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гостиннодвірська, 37 Е/1. Разом з тим, позивач наголошує, що відповідей на вищезазначені звернення на адресу Регіонального відділення не надходило.
Позивач неодноразово направляв звернення до Роменської міської ради, а саме: листи від 10.03.2025 № 05-212-00596; від 04.04.2025 № 05-212-00904; від 02.05.2025 № 05-212-01173 щодо передачі ПРУ № 68841 до комунальної власності та визначення потреби в об`єктах фонду захисних споруд цивільного захисту.
17.04.2025 Роменська міська рада листом №02.1-23/1300 повідомила Регіональне відділення про те, що Виконавчий комітет Роменської міської ради не має можливості включити зазначений об`єкт до переліку захисних споруд цивільного захисту, придатних для укриття населення. Обмежений доступ, відсутність інформації про технічний стан та неможливість оперативного використання цих споруд у разі надзвичайної ситуації унеможливлюють їх розгляд як ефективних засобів захисту мирного населення.
З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати Роменську міську раду Сумської області без будь-яких умов прийняти до комунальної власності Роменської міської територіальної громади об`єкт державної власності - протирадіаційне укриття №68841, за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гостиннодвірська, 37 Е/1.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», уповноважені органи управління ведуть облік об`єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів.
Регіональне відділення, як один із суб`єктів (органів) управління державним майном, відповідно до наданих повноважень, визначених, зокрема, Законами України «Про управління об`єктами державної власності», «Про Фонд державного майна України», Положенням про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 31.10.2019 № 83 (у новій редакції, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 18.04.2023 № 707) веде облік об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а саме: об`єктів, що не увійшли до статутних капіталів господарських товариств під час приватизації; майна державних підприємств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, корпоративних прав держави в статутних капіталах товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію та затверджено план розміщення акцій; товариств, утворених у процесі перетворення державних підприємств.
Частиною 2 статті 19 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить, зокрема (пункти 26, 27, 29):
-прийняття рішень про подальше використання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд;
-ведення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту територіальної громади, створення загальнодоступних інформаційних ресурсів та доведення до населення інформації про об`єкти такого фонду, у тому числі у доступній для осіб з порушеннями зору та слуху формі; прийняття рішень про подальше використання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд;
-ведення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту територіальної громади, створення загальнодоступних інформаційних ресурсів та доведення до населення інформації про об`єкти такого фонду, у тому числі у доступній для осіб з порушеннями зору та слуху формі.
Згідно з частиною 12 статті 32 Кодексу цивільного захисту України, захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Приватизація (відчуження) споруд подвійного призначення державної та комунальної власності здійснюється за умови збереження їх функціонального призначення для укриття населення. Власник (балансоутримувач) споруди подвійного призначення зобов`язаний забезпечити збереження функціонального призначення такої споруди для укриття населення. У разі зміни власника новим власником має бути збережено функціональне призначення такої споруди для укриття населення.
Таким чином, законодавець визначив систему органів (як державної виконавчої влади, так і місцевого самоврядування), що здійснюють реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту, з розмежуванням їх повноважень в залежності від статусу відповідного органу в структурі органів влади в Україні та виходячи із форми власності (державної, комунальної чи приватної) на захисну споруду, а також визначив органи місцевого самоврядування як такі, що відповідальні за прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту населення як державної, так і комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) балансоутримувача такої споруди.
Відповідно до абзаці 1 статті 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про Фонд державного майна України" до повноважень Фонду державного майна України належить, зокрема, погодження (прийняття) відповідно до законодавства рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших уповноважених органів управління або Національній академії наук України, галузевим академіям наук, а також погоджує рішення про передачу об`єктів комунальної власності в державну власність.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», об`єктами управління державної власності є, в тому числі державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.
Статтею 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», визначено суб`єктів управління об`єктами державної власності, в тому числі Фонд державного майна України.
Згідно з підпунктом й пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" Фонд державного майна України відповідно до законодавства щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна, зокрема, погоджує (приймає) рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших уповноважених органів управління або Національній академії наук України, галузевим академіям наук, крім випадків, передбачених законом.
Положенням про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженим наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 за № 908/68, закріплено, що управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до принципів забезпечення ефективності використання та збереження державного майна (пункт 1.3).
Пунктом 1.4 Положення визначено способи управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі. Такими способами зокрема є:
1) здійснення приватизації відповідно до законів України та інших нормативно- правових актів;
2) передача майна в оренду відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна»;
3) передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»;
4) передача майна до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.98 № 1482;
5) передача майна господарським товариствам, у тому числі у разі ліквідації балансоутримувача, на умовах відповідного договору безоплатного зберігання відповідно до вимог законодавства;
6) списання об`єктів державної власності у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314;
7) передача в оренду, використання захисних споруд цивільного захисту для задоволення господарських, культурних та побутових потреб із збереженням функціонального призначення таких споруд або їх списання у порядку, передбаченому законодавством у сфері цивільного захисту.
Згідно з пунктом 14 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення ного обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 138 «Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту» (далі - Порядок № 138), у разі банкрутства (ліквідації) балансоутримувача захисних споруд державної та комунальної форми власності, а також виявлення безхазяйних захисних споруд органи місцевого самоврядування за погодженням з місцевими держадміністраціями, а також центральними органами виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають захисні споруди державної форми власності, приймають рішення про їх подальше використання.
Отже, питання подальшого використання захисних споруд, які перебувають на балансі підприємства, що ліквідується в процедурі банкрутства, вирішують органи місцевого самоврядування за погодженням з місцевими держадміністраціями, а також центральними органами виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають захисні споруди державної форми власності.
Пунктом 3 частини 1 статті 36 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено таке делеговане повноваження як організація та участь у здійсненні заходів, пов`язаних з підготовкою і виконанням завдань територіальної оборони, на відповідній території.
Відповідно до пункту 51 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.
Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» з державної у комунальну власність передаються безоплатно, серед іншого, захисні споруди цивільного захисту, у тому числі ті, що перебувають у складі об`єктів незавершеного будівництва, за умови взяття органами місцевого самоврядування зобов`язання використовувати за цільовим призначенням і не відчужувати в приватну власність такі об`єкти.
З урахуванням положень та вимог зазначеного законодавства, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, як орган управління об`єктами державної власності відповідно до принципів забезпечення ефективності використання та збереження державного майна уповноважене на вибір способу та умов подальшого використання майна, в тому числі шляхом ініціювання передачі майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».
Суд погоджується з позивачем, що законодавцем прямо передбачено вчинення обов`язкових дій щодо передачі спірного майна у комунальну власність, а на міську раду покладено прямий обов`язок щодо прийняття рішення про подальше використання захисних споруд цивільного захисту, зокрема, використання їх як об`єктів цивільного захисту, чи виключення в установленому законом порядку цих споруд з переліку об`єктів цивільного захисту, та використання як нежитлового приміщення.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. 
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За результатом розгляду справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги як законні та обґрунтовані.
При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 2422,40 грн, що сплачений при зверненні з позовом за платіжною інструкцією від 23.12.2024 №1645.
За подання апеляційної скарги позивачем за платіжною інструкцією від 29.08.2025 №900 сплачено 2422,40 грн судового збору.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 у справі №920/1045/25 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.08.2025 у справі № 920/1045/25 задоволено, ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.08.2025 у справі № 920/1045/25 скасовано, розподіл судового збору за розгляд даної апеляційної скарги доручено здійснити суду першої інстанції за результатами розгляду справи по суті, справу №920/1045/25 передано на розгляд до Господарського суду Сумської області.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 2422,40 грн судового збору за подання позову та 2422,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:
1. Позов задовольнити.
2. Зобов`язати Роменську міську раду Сумської (бульвар Шевченка, буд. 2, м. Ромни, Роменський район, Сумська область, 42000; код ЄДРПОУ 35425618) без будь-яких умов прийняти до комунальної власності Роменської міської територіальної громади об`єкт державної власності - протирадіаційне укриття №68841, за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гостиннодвірська, 37-Е/1.
3. Стягнути з Роменської міської ради Сумської області (бульвар Шевченка, буд. 2, м. Ромни, Роменський район, Сумська область, 42000; код ЄДРПОУ 35425618) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вул. Небесної Сотні, буд. 1/23, м. Полтава, Полтавська область, 36014; код ЄДРПОУ 42769539) 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) судового збору за подання позову та 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України). 
Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 22.04.2026.

Суддя	В.Л. Короленко