ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року 
м. Київ  
справа № 824/82/23
провадження № 61-14027ав25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
за участю:
секретаря судового засідання - Верети О. А., 
учасників справи:
представника заявника (боржника) - адвоката Бердара Сергія Васильовича,
представника стягувача - адвоката Ходаковського Юрія Васильовича,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара Сергія Васильовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у складі судді Левенця Б. Б. 
у справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Лопушанського Ігоря Богдановича про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог і підстав заяви
1. У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
2. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист № 824/82/23, виданий 03 липня 2023 року Київським апеляційним судом (виконавче провадження № НОМЕР_4) на виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості та штрафних санкцій за договором позики від 03 лютого 2011 року в розмірі 1 145 361 доларів США, що дорівнює 41 884 248,3 грн.
3. У Київському апеляційному суді у справі № 824/82/23 ОСОБА_1 представляв адвокат Поливяний О. Л., заявника ОСОБА_2 - адвокат Ліндаєв О. С. У судовому засіданні на запитання суду адвокат Поливяний О. Л. повідомив, що його клієнт визнає борг за договором позики і вживатиме заходів до його погашення, не заперечував проти задоволення заяви про видачу виконавчого листа.
4. Заявник стверджує, що з адвокатом Поливяним О. Л. не знайомий, жодних договорів на представництво інтересів з ним не укладав, доручень не видавав, з ОСОБА_2 познайомився у телефонній розмові лише у липні 2022 року, дозволивши йому та його сім`ї (переселенцям з Харківської області) проживати у житловому будинку в с. Зіболки Львівської області, жодних договорів позики та будь-яких інших договорів у 2011 році з ОСОБА_2 не укладав.
5. 03 жовтня 2023 року до Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Львівській області подано заяву про шахрайське заволодіння в межах виконавчого провадження від 14 липня 2023 року № НОМЕР_4 майном ОСОБА_1 .
6. За цим фактом зареєстровано кримінальне провадження від 04 жовтня 2023 року № 12023141400000423 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України. ОСОБА_1 допитано як потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
7. Кримінальне провадження від 04 жовтня 2023 року № 12023141400000423 об`єднано з кримінальним провадженням від 11 вересня 2023 року № 12023000000001693, досудове розслідування у якому здійснюють слідчі Головного слідчого управління Національної поліції України.
8. Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року у справі № 757/4739/25-к (яка є у Єдиному державному реєстрі судових рішень) слідчий в ОВС ГСУ НП України за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів та їх вилучення у межах кримінального провадження від 11 вересня 2023 року № 12023000000001693.
9. За змістом ухвали слідством установлено, що групою осіб в складі: адвоката Ліндаєва О. С., адвоката Поливяного О. Л., адвоката Олефіренка С. М., третейської судді, приватного виконавця, рієлтора та інших, створюються фіктивні умови для стягнення боргу з потерпілого, у вигляді отримання права власності на його нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки та отримання коштів з рахунків у банках.
Способом заволодіння нерухомістю є підроблення документів щодо відкриття фіктивного судового провадження у Донецькому обласному постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» за іншими підробленими документами - договорами позики грошових коштів. Далі нібито укладається Третейська угода, згідно з якою всі спори щодо договорів позики та відступлення права вимоги вирішуються Донецьким обласним постійно діючим третейським судом при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України». 
Далі до Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» подається заява щодо стягнення боргу, та на підставі зазначеного нібито ухвалюється рішення третейського судді Болоцької О. В., яка на час винесення від її імені рішень перебуває на території тимчасово окупованої АР Крим та має російське громадянство та інше прізвище у зв`язку зі шлюбом. 
У подальшому до Київського апеляційного суду надсилається заява щодо видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України», та постановляється ухвала суду щодо задоволення заяви та видачі виконавчого листа. У судових засіданнях беруть участь адвокати, які є учасниками злочинної групи та безпідставно представляють інтереси власників нерухомого майна, визнаючи неіснуючий борг у судових засіданнях. 
Надалі на підставі виконавчого листа з боржника за підробленим договором позики стягується борг у вигляді нерухомого майна. Так, слідством встановлено шість аналогічних епізодів злочинної діяльності… Крім того, 20 жовтня 2022 року ухвалено рішення третейського судді (суддя наразі не встановлена) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за яким суддею Київського апеляційного суду постановлено ухвалу від 26 червня 2023 року щодо видачі виконавчого листа на примусове стягнення боргу у сумі 1 145 361 долар США, що у гривневому еквіваленті складає 41 884 248,00 грн. Сторони у судовому засіданні представляли адвокати Ліндаєв О. С. та Поливяний О. Л. Вказана судова справа має № 824/82/23, провадження № 22-вк/824/91/2023. 
На підставі зазначених судових рішень, на ОСОБА_2 переоформлено право власності на об`єкти як стягнення боргу: комплекс нежитлових будівель на АДРЕСА_1 , загальною площею 1475,5 кв. м; житловий будинок на АДРЕСА_2 , загальною площею 414,4 кв. м, житловою - 154,7 кв. м; земельну ділянку з кадастровим номером 4622787200:01:013:0004 площею 0,9 га; земельну ділянку з кадастровим номером 4622787200:01:016:0013 площею 0,3018 га; земельну ділянку з кадастровим номером 4622787200:01:016:0014, площею 0, 25 га.
10. У межах кримінального провадження № 12023000000001693 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року у справі № 757/4739/25-к у Київському апеляційному суді вилучено судову справу № 824/82/23, провадження № 22-вк/824/91/2023.
11. З огляду на викладене, заявник уважає, що слідчим Національної поліції України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні від 11 вересня 2023 року № 12023000000001693 доведено, що: судове провадження в Донецькому обласному постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики від 03 лютого 2011 року в розмірі 1 145 361,00 дол. США, що дорівнює 41 884 248,3 грн, є фіктивним; рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 є підробленим.
12. Отже, розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики від 03 лютого 2011 року в розмірі 1 145 361,00 дол. США, що дорівнює 41 884 248,3 грн, у Донецькому обласному постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» не проводився, а рішення третейського суду не приймалося.
13. Водночас ОСОБА_1 не міг брати участь у засіданні третейського суду протягом листопада 2021 року - жовтня 2022 року, як про це зазначено в рішенні третейського суду, оскільки в цей час був відсутній на території України.
14. Таким чином, ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі № 824/82/23 видано виконавчий лист на примусове виконання неіснуючого (підробленого) рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
15. Враховуючи викладене, просив визнати виконавчий лист № 824/82/23, виданий Київським апеляційним судом 03 липня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів таким, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції і мотиви її прийняття
16. Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. Скасовано зупинення виконання за виконавчим листом, виданим Київським апеляційним судом 03 липня 2023 року у справі № 824/82/23, визначене ухвалою Київського апеляційного суду від 30 червня 2025 року.
17. Ухвала мотивована тим, що Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 824/10/24 (провадження № 61-7184ав24) погодився із по суті правильним висновком Київського апеляційного суду про необхідність повернення заяви боржника ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду через пропуск боржником строку на її подання за відсутності поважних причин для його поновлення.
18. Сам по собі факт відкриття кримінального провадження від 11 вересня 2023 року № 12023000000001693, як і вчинення в його рамках процесуальних дій (збір доказів, призначення слідчим почеркознавчої експертизи тощо), не є підставою для висновку про фіктивність (підробку) та (або) визнання таким, що не ухвалювалося рішення третейського суду, а отже, й визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
19. Під час розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, Київський апеляційний суд як суд першої інстанції в порядку, визначеному частиною другою статті 485 ЦПК України, за участі представників сторін, роз`яснивши вказані положення процесуального закону, вирішував питання про витребування справи з постійно діючого третейського суду, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання.
20. Суд першої інстанції також вказав на те, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовтня 2024 року у справі № 824/94/23 (провадження № 61-11765ав24), заява про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, не є інструментом скасуванням ухвали суду про їх видачу. Суд керується іншими критеріями при постановленні ухвали про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, ніж при розгляді заяви про визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
21. Крім того, рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 є чинним та не є скасованим, що підтверджено висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 824/10/24 (провадження № 61-7184ав24).
22. Об`єктивних доказів того, що вказане рішення є підробленим та (або) таким, що не ухвалювалось Донецьким обласним постійно діючим третейським судом при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021, як про це зазначено в заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, до суду не надано і судом не встановлено.
23. Водночас судом забезпечено можливість усім учасникам цієї справи за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, надати належні, допустимі та об`єктивні докази, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався.
24. Обвинувального вироку суду, яким би було встановлено факт підробки такого рішення та (або) об`єктивних і належних доказів, у тому числі отриманих в рамках кримінального провадження, того, що рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 є таким, що не ухвалювалося, до суду не надано і судом не встановлено.
25. Суд також вказав на те, що судове рішення за наслідками розгляду та набрання законної сили вироком суду у кримінальній справі, не перешкоджає заявнику заявляти про перегляд судового рішення у справі за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених статтею 423 ЦПК України. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
26. У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара С. В. на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року, в якій заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
27. Підставами апеляційного оскарження вказаного судового рішення зазначає, що про фіктивність рішення третейського суду свідчить наявність у ньому завідомо неправдивих (вигаданих) відомостей. 
28. Суд не звернув уваги на висновок, сформульований у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11, про те, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. 
29. Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001.
30. Також заявник вказує на те, що Київським апеляційним судом йому відмовлено у задоволенні клопотання про витребування відомостей про те, чи ухвалювалося Донецьким обласним постійно діючим третейським судом при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» рішення від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021, оскільки під час розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, Київський апеляційний суд як суд першої інстанції у порядку частини другої статті 485 ЦПК України вирішував питання про витребування справи з постійно діючого третейського суду. 
31. Втім, у справі № 824/82/23 ОСОБА_1 представляв адвокат Поливяний О. Л., який у судовому засіданні на запитання суду відповів, що його клієнт визнає борг за договором позики і вживатиме заходів для його погашення, не заперечував проти задоволення заяви про видачу виконавчого листа та зазначив, що немає необхідності у витребуванні справи з третейського суду.
32. Проте ОСОБА_1 з адвокатом Поливяним О. Л. не знайомий, жодних договорів на представництво інтересів з ним не укладав, доручень не видавав. 
Позиція інших учасників справи
33. 09 січня 2026 року через підсистему «Електронний Суд» представник ОСОБА_2 - адвокат Ходаковський Ю. В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що оскаржуваний виконавчий документ виданий на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі № 824/82/23. Вказане рішення набрало законної сили і є чинним на теперішній час. Виконавчий лист не було видано помилково і при його оформленні не було допущено помилок. Обов`язок боржника не виконаний ані ним, ані іншою особою. Інші підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.
34. Посилання боржника на доведеність фіктивності судового провадження у постійно діючому третейському суді та підроблення судового рішення не можуть прийматися до уваги, оскільки обвинувальний вирок з цього приводу щодо винних осіб матеріали справи не містять. Лише такий вирок може мати преюдиційне значення для вирішення справи щодо виконання рішення постійно діючого третейського суду, і є підставою для перегляду ухвали Київського апеляційного суду, на підставі якої виданий спірний виконавчий документ.
35. Ухвали слідчого судді за різними кримінальними провадженнями не мають преюдиційного значення для вирішення будь-якої справи, зокрема і цієї, оскільки це не є остаточним судовим рішенням, яким встановлюється винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, подія кримінального правопорушення, його склад та завдана шкода тощо. Лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України).
36. З приводу заявленого представником заявника клопотання про витребування доказів, то сама по собі наявність судового рішення постійно діючого третейського суду свідчить про здійснення цим судом відповідного провадження та ухвалення ним рішення, яке не було оскаржено боржником в порядку глави VIII ЦПК України. Докази, які просить витребувати боржник, не мають значення для вирішення цієї справи, оскільки оскаржуваний виконавчий документ виданий на підставі рішення третейського суду та ухвали Київського апеляційного суду, які набрали законної сили і мали б значення при перегляді ухвали Київського апеляційного суду чи рішення третейського суду, у зв`язку із чим заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Провадження у суді апеляційної інстанції
37. Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара С. В. на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Лопушанського І. Б. про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
38. Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2025 року закінчено підготовчі дії за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара С. В. на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року. Призначено справу № 824/82/23 до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 січня 2026 року о 10 год 00 хв за адресою: проспект Повітряних Сил, 28, місто Київ, з повідомленням учасників справи.
39. Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2026 року заяву ОСОБА_2 , подану адвокатом Ходаковським Ю. В., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Бердаром С. В., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалено провести судове засідання, призначене на 22 січня 2026 року о 10 год 00 хв, за участю представника ОСОБА_2 - адвоката Ходаковського Ю. В. та представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара С. В., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів та електронного підпису. Роз`яснено, що: відеоконференція буде проведена за допомогою додатку «EASYCON», який може бути встановлений за вебпосиланням: https://vkz.court.gov.ua; для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції необхідно використовувати відповідні технічні засоби з доступом до мережі Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Позиція осіб, які брали участь у розгляді справи
40. Представник ОСОБА_1 - Бердар С. В. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.
41. Представник ОСОБА_2 - Ходаковський Ю. В. просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд як суд апеляційної інстанції
42. Частиною другою статті 24 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
43. Зазначене кореспондується із положенням частини другої статті 351 ЦПК України, якою врегульовано перелік судів апеляційної інстанції.
44. Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
45. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з ухваленням нового судового рішення з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
46. Судом установлено, що рішенням Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03 лютого 2011 року у розмірі 1 035 361,00 дол США, що становить еквівалент 37 861 702,30 грн за курсом НБУ на день прийняття судового рішення (курс НБУ на 20 жовтня 2022 року - 36,5686 грн), суму штрафу за прострочення виконання договору позики від 03 лютого 2011 року у розмірі 110 000,00 дол. США, що становить еквівалент у гривні 4 022 646,00 грн за курсом НБУ на день ухвалення рішення третейського суду, а загалом стягнуто 1 145 361,00 дол. США, що дорівнює 41 884 248,30 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 000,00 грн суму третейського збору, яку сплатив позивач при зверненні до третейського суду із позовною заявою.
47. 29 травня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
48. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, яким вирішено:
«Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,) суму боргу за договором позики від 03 лютого 2011 року у розмірі 1 035 361,00 дол. США, що становить еквівалент у гривні 37 861 702,30 грн за курсом НБУ на день прийняття судового рішення (курс НБУ на 20 жовтня 2022 року - 36,5686 грн), суму штрафу за прострочення виконання договору позики від 03 лютого 2011 року, у розмірі 110 000,00 дол. США, що становить еквівалент у гривні 4 022 646,00 грн за курсом НБУ на день ухвалення рішення третейського суду (курс НБУ на 20 жовтня 2022 року - 36,5686 грн), а загалом стягнути 1 145 361,00 дол. США, що дорівнює 41 884 248,30 грн за курсом НБУ на день ухвалення рішення третейського суду (курс НБУ на 20 жовтня 2022 року - 36,5686 грн за один долар США). Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 000,00 грн. суму третейського збору, яку сплатив позивач при зверненні до третейського суду з позовною заявою».
49. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 536,80 грн судового збору.
50. 03 липня 2023 року Київським апеляційним судом виданий виконавчий лист № 824/82/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 03 лютого 2011 року у розмірі 1 035 361,00 дол. США, що становить еквівалент у гривні 37 861 702,30 грн за курсом НБУ на день прийняття судового рішення (курс НБУ на 20 жовтня 2022 року - 36,5686 грн), суму штрафу за прострочення виконання договору позики від 03 лютого 2011 року, у розмірі 110 000,00 дол. США, що становить еквівалент у гривні 4 022 646,00 грн за курсом НБУ на день ухвалення рішення третейського суду (курс НБУ на 20 жовтня 2022 року - 36,5686 грн), а разом 1 145 361,00 дол. США, що дорівнює 41 884 248,30 грн за курсом НБУ на день ухвалення рішення третейського суду (курс НБУ на 20 жовтня 2022 року - 36,5686 грн за один долар США), 25 000,00 грн третейського збору, яку сплатив позивач при зверненні до третейського суду з позовною заявою.
51. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С. В. від 14 липня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа № 824/82/23, виданого 03 липня 2023 року Київським апеляційним судом.
52. Ухвалою слідчої судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року у справі № 757/4739/25-к надано дозвіл старшому слідчому в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковнику поліції Чередник І. А. та/або членам слідчої групи в цьому кримінальному провадженні - старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України Бирку В. А., старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України Кирпуну В. В., старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України Зарудній Л. Б., старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України Соцькому І. В., старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України Перушку М. О., старшому слідчому в ОВС ГСУ НПУ Юхименку О. С., слідчому відділу відділення поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції Онофрійчуку В. Р, старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України майору поліції Синенку Є. А.; слідчому слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанту поліції Чокені Н. В., слідчому слідчого відділу Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції Кондрачуку А. С. на проведення тимчасового доступу до оригіналів шести судових справ, шляхом їх вилучення, які перебувають на зберіганні у Київського апеляційному суді, який розташований за адресою: вул. Солом`янська, 2а, м. Київ, серед інших справ, у тому числі: судової справи № 824/82/23, провадження № 22-вк/824/91/2023, за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
53. Згідно із вказаною ухвалою Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 12023000000001693, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною п`ятою статті 190 Кримінального кодексу України.
54. Відповідно до акта Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року № 41/06-01/25 про надання тимчасового доступу до матеріалів судових справ з можливістю їх вилучення старшим слідчим в ОВС ГСУНП України підполковником Чередник І. А. вилучено оригінали судових справ, зокрема: справа за єдиним унікальним номером 824/82/23 (провадження № 22-вк/824/91/2023, суддя Левенець Б. Б.) за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
55. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року у справі № 824/10/24, залишеною без змін ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року, заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів повернуто особі, яка її подала, з підстав пропуску боржником строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду.
Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви, якими керується суд під час прийняття постанови
56. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
57. Статтею 129-1Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
58. Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
59. Тобто, за загальним правилом діє презумпція обов`язкового виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Втім, чинним законодавством передбачено випадки, в яких виконання остаточного судового рішення може відтерміновуватися (відстрочення чи розстрочення судового рішення) або взагалі не відбутися, наприклад у зв`язку з його скасуванням за нововиявленими обставинами або визнанням виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
60. Так, відповідно до частин першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
61. Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: процесуально-правові та матеріально-правові.
62. Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
63. До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про відсутність чи припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
64. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
65. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21) та від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22).
66. Серед підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, окреслених законодавцем в частині другій статті 432 ЦПК України, звертає на себе увагу вжите парламентом словосполучення «з інших причин».
67. Наведене свідчить, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, а не лише ті, які прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
68. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.
69. У справі, яка переглядається, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник посилається на те, що рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 ніколи не ухвалювалося, така справа не перебувала на розгляді суду, а будь-які правовідносини між сторонами цієї справи, які б могли мати наслідком виникнення заборгованості, відсутні.
70. Зазначена підстава, хоча прямо й не передбачена в статті 432 ЦПК України, проте, безумовно, охоплюється категорією відсутності матеріального обов`язку в боржника «з інших причин». 
71. Необхідно зазначити, що процедура визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не покликана переглядати судове рішення, яке набрало законної сили, та втручатися в принцип res judicata. Зазвичай, цей правовий механізм використовується для усунення допущених судом процедурних помилок, наприклад у разі видачі виконавчого листа за судовим рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню, не набрало законної сили або на момент видачі вже було скасовано.
72. У цій справі ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з заявою про скасування рішення третейського суду у справі № 02-10/2021. Втім, ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року у справі № 824/10/24, залишеною без змін ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року, така заява повернута заявникові в зв`язку з пропуском визначеного законом строку для подання відповідної заяви.
73. Цю обставину суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваної в цій справі ухвали, посилаючись на те, що не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий на підставі судового рішення, яке не було скасовано в установленому законом порядку.
74. Водночас, на переконання апеляційного суду, правопорядок не повинен допускати ситуації, коли покладений на особу судовим рішенням обов`язок залишатиметься чинним навіть у тому випадку, якщо такий обов`язок у матеріальних відносинах ніколи не існував. 
75. Очевидно, що законодавець, визначаючи перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не міг передбачити випадки, коли виконавчий лист видається на підставі документа, який за своєю суттю не є судовим рішенням, оскільки насправді судом не ухвалювався. 
76. Тому доводи заявника про те, що виконавчий лист виданий на підставі неіснуючого (підробленого) судового рішення, є суттєвими і такими, що не є явно необґрунтованими, в зв`язку з чим заявник, щонайменше, вправі очікувати, що такі аргументи будуть заслухані компетентним і повноважним судом, а також ретельно перевірені й досліджені в судовому засіданні.
77. На підтвердження викладеної в своїй заяві позиції ОСОБА_1 посилався, зокрема, на те, що:
- будь-яких договорів з ОСОБА_2 не укладав, у тому числі договорів позики, спори за якими мали б вирішуватися Донецьким обласним постійно діючим третейським судом при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України»;
- справа № 02-10/2021 зазначеним судом не розглядалася, а рішення суду від 20 жовтня 2022 року не ухвалювалося, у зв`язку із чим провадження в третейському судді є фіктивним, а рішення третейського суду, на підставі якого видано виконавчий лист, - підробленим;
- він не знайомий з адвокатом Поливяним О. Л., який нібито представляв його інтереси в справі про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду та визнав обставини, на які посилався представник ОСОБА_2 ;
- ситуація, яка трапилася з ним, не є поодинокою, а є наслідком системних незаконних дій групи осіб (адвокатів, третейської судді, приватного виконавця, рієлтора та інших), спрямованих на підроблення правочинів і судових рішень, які є предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12023000000001693, в межах якого слідством вилучено шість подібних справ в Київському апеляційному суді (а. с. 79, 80);
- у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що метою таких незаконних дій групи осіб є створення фіктивних передумов для стягнення неіснуючих боргів шляхом подання підроблених документів про укладення правочинів, третейської угоди та рішення третейського суду. Крім того, одним із елементів таких дій є участь у судових засіданнях «представників» боржників, які повністю визнають вимоги стягувачів, не маючи на те відповідних повноважень (а. с. 78-зворот).
78. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається також на те, що про фіктивність (фальшивість) рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 свідчить ще й те, що це рішення містить численні завідомі неправдиві (вигадані) відомості, а саме:
- рішення нібито ухвалене третейською суддею Болоцькою О. В., яка, як встановлено слідством, на час його ухвалення перебуває на території тимчасово окупованої АР Крим, має російське громадянство та інше прізвище у зв`язку зі шлюбом (а. с. 78-зворот, третій абзац);
- в рішенні вказано, що відповідач має посвідку на постійне місце проживання на території України серії НОМЕР_3 , яка видана 07 вересня 2015 року органом 8001, у той час як у відповідь на адвокатський запит ДМС України повідомила, що посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 документована інша особа (а. с. 183);
- у рішенні зазначено, що ОСОБА_1 був особисто присутнім у судових засіданнях, які проводилися в листопаді - грудні 2021 року та січні - жовтні 2022 року, незважаючи на те, що згідно з листом Державної прикордонної служби № 19- 4022/18/24-Вих від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 останній раз перебував на території України у вересні 2021 року (а. с. 106);
- рішення містить посилання на зареєстроване постійне місце проживання ОСОБА_1 на території України ( АДРЕСА_2 ), де він нібито проживає разом із сім`єю з 2008 року, хоча згідно з наданою Жовківською міською радою Львівського району Львівської області довідкою за період з січня 2008 року до жовтня 2023 року ОСОБА_1 не був зареєстрований за цією адресою (а. с. 122);
- третейський суд стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4. Згідно з відповіддю Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_4 зареєстрована 12 червня 2009 року. Наказом Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 08 жовтня 2012 року нотаріальна діяльність ОСОБА_4 припинена у зв`язку зі смертю. Станом на сьогодні документи діловодства та архів приватного нотаріуса ОСОБА_4. не передано на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву, вжитими заходами місцезнаходження архіву не встановлено (а. с. 186); 
- у рішенні зазначено, що договір позики укладений на нотаріальному бланку ВРД 516498, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4., однак за відомостями з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів нотаріальний бланк ВРД 516498 було витрачено (використано) приватним нотаріусом Рубановою І. Р. (3856), м. Київ.
79. Натомість фактично єдиним аргументом сторони стягувача було те, що заявник не довів, що відповідне рішення третейського суду не ухвалювалося. По суті, стягувач заперечував доводам боржника, не надаючи будь-яких доказів на спростування його позиції та підтвердження наявності між сторонами договірних відносин, спір щодо яких за наявною між ними домовленістю вирішений третейським судом.
80. Верховний Суд нагадує, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
81. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
82. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
83. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
84. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
85. У постанові від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20 Верховний Суд наголосив на необхідності застосування стандартів доказування та зауважив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню так, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від стандарту «достатність доказів», підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
86. Оцінюючи аргументи сторони стягувача та боржника щодо того, чи розглядалася справа № 02-10/2021 третейським судом, апеляційний суд враховує, зокрема, й те, що справа № 824/82/23 (провадження № 22-вк/824/91/2023) про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року розглянута судом першої інстанції без повідомлення ОСОБА_1 , оскільки поштове відправлення, надіслане за адресою: АДРЕСА_2 , повернуто до суду без вручення адресату (а. с. 30, 31).
87. У судове засідання 26 червня 2023 року з`явився адвокат Поливяний О. Л., який на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 надав копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер серії КС № 444842. 
88.  ОСОБА_1 заперечував, що будь коли укладав угоду з адвокатом Поливяним О.Л. 
89. Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з моменту, коли йому стало відомо про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, послідовно вчиняв дії, спрямовані на скасування такого рішення / визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що жодного матеріального обов`язку перед стягувачем не має та участь в третейському розгляді не приймав.
90. Заперечуючи таким доводам боржника, представник стягувача в судовому засіданні в апеляційному суді, проведеному в режимі відеоконференції, не зміг переконливо пояснити суперечностей, які містяться в рішенні третейського суду та про які йшлося вище, зокрема, в частині посилання в рішенні третейського суду на те, що ОСОБА_1 особисто брав участь в судовому засіданні в третейському суді, незважаючи на те, що він ( ОСОБА_1 ) у цей час не перебував на території України.
91. З урахуванням викладеного апеляційний суд, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, виходячи із стандарту доказування «більшої вирогідності», констатує, що за встановлених судом обставин неможливо дійти категоричного висновку про те, що рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021, на підставі якого видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, дійсно ухвалювалося.
92. Тобто на спростування фактів, на які в своїй заяві та апеляційній скарзі посилається ОСОБА_1 , а саме фальсифікація рішення третейського суду, стороною стягувача не надано доказів. Для такого висновку апеляційному суду не обов`язково очікувати обвинувальний вирок у відповідному кримінальному провадженні, адже цей умовивід ґрунтується насамперед на порівнянні та співставленні позицій кожної зі сторін на предмет їх переконливості та доведеності, як це передбачає згаданий стандарт доказування в цивільному процесі.
93. У цьому висновку суд враховує, зокрема, й те, що з урахуванням доводів заявника було здійснено запит до Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» з метою отримання матеріалів третейської справи № 02-10/2021 за результатами розгляду позовоу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
94. Запит ґрунтувався на приписах частини другої статті 356 ЦПК України, згідно з якою суд до початку розгляду справи за клопотанням будь-кого з учасників судового розгляду або з власної ініціативи може запитати у третейського суду необхідні матеріали справи, що стосуються підстав для скасування рішення третейського суду. Витребувані матеріали направляються до суду протягом п`яти днів з дня надходження такої вимоги.
95. Вказані приписи процесуального законодавства, на переконання колегії суддів, застосовні і в справах про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення третейського суду, таким, що не підлягає виконанню, особливо, коли доводи такої заяви обґрунтовані тим, що така справа ніколи не перебувала на розгляді третейського суду.
96. Запит було направлено за адресами, зазначеними в рішенні третейського суду, а саме: вул. П. Скоропадського, 8, офіс 16, м. Київ, 01004 (фактичне місце розташування) та вул. Інститутська, 18-Б, офіс 16, м. Київ, 01021 (місце проведення судових засідань та зберігання третейської справи).
97. Втім, жодне з поштових відправлень адресату вручене не було.
98. З огляду на відсутність достеменного підтвердження факту знаходження Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» в місті Києві та продовження здійснення цим судом розгляду третейських спорів, неотримання апеляційним судом оригіналів або завірених копій матеріалів третейської справи № 02-10/2021, наявних у рішенні від 20 жовтня 2022 року невідповідностей, а також беручи до уваги обставини, які є предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 12023000000001693, апеляційний суд не може стверджувати про наявність у ОСОБА_1 матеріально-правового обов`язку, який є предметом виконавчого листа № 824/82/23, виданого Київським апеляційним судом 03 липня 2023 року.
99. Суд також ураховує, що позиція боржника у цій справі полягає в запереченні конкретної події, а його аргументи стосуються того, що рішення третейського суду, на підставі якого з нього стягнуто заборгованість та видано виконавчий лист, є підробленим і ніколи не ухвалювалося.
100. Позиція стягувача є протилежною: він переконує суд у тому, що справа № 02-10/2021 розглядалася Донецьким обласним постійно діючим третейським судом при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» і її розгляд завершився ухваленням рішення від 20 жовтня 2022 року, в підтвердження чого посилається виключно на результат розгляду справи № 824/82/23 про видачу виконавчого листа. 
101. Проте, такі аргументи також не поперекроюють суд у тому, що третейських розгляд відбувався з огляду на не надання стороною стягувача жодного доказу в спростування обставин, які попередньо встановлених слідством (дивись пункт 78 цієї постанови). 
102. Відповідно до частини четвертої статті 81 ЦПК України в разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 
103. Тобто, оскільки ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог посилався на відсутність певної події (розгляду справи судом та ухвалення судового рішення), ОСОБА_2 не був позбавлений можливості надавати суду докази на підтвердження наявності між сторонами невиконаного зобов`язання, захищеного рішенням третейського суду, та сприяти суду в його намаганнях отримати оригінали або завірені копії матеріалів третейської справи № 02-10/2021, чого стягувачем зроблено не було.
104. Без оригіналів або завірених належним чином копій матеріалів (належних, допустимих та достатніх доказів), які б підтверджували наявність зобов`язань ОСОБА_1 , у суду відсутня можливість дійти висновку про існування матеріально-правового обов`язку, який є предметом виконавчого листа.
105. Відсутність обвинувального вироку в кримінальному провадженні № 12023000000001693, у якому ОСОБА_1 визнано потерпілим, як уже зазначалося, не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на стандарт доказування, який застосовний у цивільному процесі. 
106. У кримінальному провадженні вирішується питання про юридичну відповідальність осіб, які вчинили злочин, який за обставинами цієї справи може полягати в підробці документів та їх пред`явлення до суду з метою створення штучних та незаконних передумов для заволодіння майном фізичних осіб у ході примусового виконання неіснуючих судових рішень.
107. Натомість у цій справі питанням, яке перебуває на вирішенні суду, є не покарання винних осіб, а наявність або відсутність у боржника обов`язку зі сплати значної суми коштів, покладеного на нього рішенням Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021.
108. Такий обов`язок має бути безумовним і беззаперечним - таким, що не викликатиме у суду будь-яких сумнівів щодо його дійсності. 
109. Однак наявні в матеріалах справи відомості не дозволяють суду зробити висновок про існування у ОСОБА_1 відповідного обов`язку з огляду на неможливість підтвердження перебування в провадженні Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» справи № 02-10/2021 (як і взагалі факт здійснення цим судом правосуддя в місті Києві в цей період).
110. Колегія суддів переконана, що у суду в цій справі достатньо інформації та фактичних даних для самостійного вирішення питання, порушеного в заяві ОСОБА_1 , без очікування завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та його подальшого розгляду судом. 
111. Продовження виконання виконавчого листа в такій ситуації покладає на боржника непропорційний і надмірний тягар, оскільки наслідком його виконання може бути (і за твердженням ОСОБА_1 вже є) звернення стягнення на належне йому майно в межах суми заборгованості (понад 1 мільйон дол. США).
112. Натомість стягувач, будучи переконаним у наявності в ОСОБА_1 невиконаного позикового зобов`язання на суму понад 1 мільйон дол. США, не позбавлений права на захист своїх прав судом загальної юрисдикції у позовному провадженні з дотриманням засад змагальності судового процесу.
113. Верховний Суд підкреслює, що зроблені в мотивувальній частині цієї постанови висновки стосуються не питання доведеності існування між сторонами правовідносин за договором позики як таких, а саме відсутності беззаперечних доказів вирішення спору щодо таких правовідносин третейським судом, у зв`язку із чим відсутні передумови для залишення на виконанні виконавчого листа, виданого на підставі рішення третейського суду. 
114. За таких обставин наявні передбачені статтею 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа № 824/82/23, виданого Київським апеляційним судом 03 липня 2023 року на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021, таким, що не підлягає виконанню. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
115. Згідно з частиною першої статті 375 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
116. З огляду на викладене, ухвала Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
117. За правилами статті 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 605,60 грн. 
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 376, 381-384, 432, 444 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара Сергія Васильовича задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 824/82/23, виданий Київським апеляційним судом 03 липня 2023 року на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі № 02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 605,60 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 20 лютого 2026 року.

Судді: О. В. Ступак

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара