Справа № 569/15889/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року         м. Рівне 
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду кримінальне провадження №12025181010001322 від 11 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на всій території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію.
26 травня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію, та відповідно до довідки військово - лікарської комісії №2025-0526-1128-4190-7 від 26.05.2025 був визнаний придатним до військової служби.
У подальшому, 26 травня 2025 року, за адресою АДРЕСА_2 , працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 оголосили зміст та намагалися вручити під особистий підпис повістку про необхідність з`явитись о 10 год. 00 хв. 27 травня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_3 , для подальшої відправки на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , однак ОСОБА_4 , від отримання вказаної повістки безпричинно відмовився.
Таким чином, ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про дату та час відправки до військової частини для проходження військової служби та місце розташування збірного пункту, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», діючи умисно, протиправно, маючи на меті ухилення від призову за мобілізацією, будучи військовозобов`язаним, не маючи поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, умисно не з`явився о 10 год. 00 хв. 27 травня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_3 , для подальшої відправки на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином,  ОСОБА_4  інкримінується ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4  вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 336 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що 26 травня 2025 року пройшов військово-лікарську комісію та був визнаний придатним до військової служби. Він злякався, відмовився отримувати повістку та втік з ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що  ОСОБА_4  своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому  ОСОБА_4  суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачений  ОСОБА_4  визнав повністю свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, вчинив кримінальне правопорушення під час випробувального терміну.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому  ОСОБА_4  покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений  ОСОБА_4  засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відтак, покарання за попереднім вироком  ОСОБА_4 не відбуте, а тому, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, оскільки до  ОСОБА_4  у рамках даного провадження було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, йому слід зарахувати у строк призначеного покарання період попереднього ув`язнення з 10 березня 2026 року.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу  ОСОБА_4  необхідно залишити попередній - тримання під вартою з метою запобігання ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.
Письмові докази (документи), необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання рахувати з 10 березня 2026 року.
Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 10 березня 2026 року по 06 квітня 2026 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 04 червня 2026 року включно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду      ОСОБА_1