МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв. 
17.04.2026 р. Справа № 400/6890/25 

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	
 	 	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,  	
ВСТАНОВИВ:
Рішенням суду від 20.03.2026 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії.
23.03.26 представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн.
Так, згідно зі ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За приписами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд встановив, що у позовній заяві представник позивача заявила про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу – 40000,00 грн. Рішення по справі проголошено 20.03.2026 р. Докази розміру витрат на правничу допомогу подано 23.03.2026 р., тобто в межах строку, передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України.
На доказ понесених витрат відповідачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025 р. №07/04/2025/2, Акту наданої правничої допомоги від 20.03.2026 №20/03, додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025 р. №07/04/2025/2 від 18.07.2025 р.№18/07, копії ордеру серії ВЕ №1185268 від 23.03.2026 р. адвоката Цибко І.В., Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії МК№002073 від 15.10.2025.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
За умовами договору (п. 3.2) гонорар сплачується готівкою або шляхом перерахування грошових коштів в розмірі та за реквізитами, зазначеними в рахунку-фактурі, виставленому протягом 2 банківських днів з дати його отримання. Пунктом 3 Додаткової угоди встановлено, що оплата послуг здійснюється протягом 30 днів з моменту ухвалення судового рішення.
Акт наданої правничої допомоги підписано сторонами договору 21.03.2026 р., однак станом на 17.04.2026 р. доказів фактичної оплати послуг ані позивач, ані його представник не надали.
Дослідивши матеріали справи, а також додані до заяви договір про надання правничої допомоги, акту наданої правничої допомоги, детальний опис робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу 40000,00 грн не є співмірним зі складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Справа що розглядається відноситься до справ незначної складності, не потребує аналізу значного обсягу доказів.
Витрати на ведення справи повинні бути не лише підтверджені, а й співмірні зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, з урахуванням саме складності справи, тому суд, з урахуванням викладеного, вважає,.
Отже, суд виходить з того, що позивачем не доведено фактичне понесення ним витрат на правову допомогу в сумі 40000,00 грн. 
Керуючись ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви представника позивача Цибко І.В. про ухвалення додаткового судового рішення – відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Додаткове рішення складено в повному обсязі 17.04.2026 р.

Суддя Н. В. Лісовська