Копія

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2026 р. Справа № 608/524/26
Номер провадження2/608/452/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В. 
з участю секретаря Олійник О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дитини.
В позовній заяві вказала, що 15 квітня 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано шлюб згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області. Від шлюбу вони мають спільну повнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син досягнув повноліття, на даний час є особою з інвалідністю групи А з дитинства, тобто є особою з винятково високою мірою втрати здоров`я, надзвичайно залежний від постійного стороннього догляду та допомоги, фактично нездатний до самообслуговування. Він не може виконувати ніякі види праці, потребує постійного догляду, допомоги сторонніх осіб та постійної реабілітації в спеціалізованих центрах не менше ніж два рази на рік.
ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. У зв`язку із доглядом за дитиною з інвалідністю з дитинства позивачка не має можливості працевлаштуватися і тому не здатна в повній мірі забезпечити сина. Єдиним джерелом її доходу є державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та державна соціальна допомога особі з інвалідністю з дитинства. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина ОСОБА_3 попри те, що він є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати сина, не надає. Тому ОСОБА_1 просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина, який є особою з інвалідністю підгрупи А з дитинства, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і на строк встановленої інвалідності. 
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходили, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2009 року у справі № 2-416/2009. 
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чортків Тернопільської області, його батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 квітня 2018 року серії НОМЕР_1 .
Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 02.09.2013 УСЗН Чортківської РДА, ОСОБА_3 , 2008 року народження, призначена державна соціальна допомога як дитині-інваліду.
ОСОБА_3 встановлений діагноз: церебральний параліч, форма подвійної геміплегії, спастичний тетрапарез з переважним ураженням нижніх кінцівок, зі стійким вираженим порушенням функції ходи та самообслуговування, рухові порушення V рівня за класифікацією GMFCS, функції рук V рівня МАSС, глибока розумова відсталість, патологічний вивих лівого стегна, дегенеративна міопія високого ступеня обох очей, кіркова сліпота, білково-енергетична недостатність важкого ступеня, внаслідок чого він не може виконувати ніякі види праці, потребує постійного догляду, допомоги сторонніх осіб та постійної реабілітації в спеціалізованих центрах не менше ніж два рази на рік, що підтверджується наданими суду виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. 
Згідно довідок про розмір отриманих виплат управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Тернопільській області ОСОБА_1 за період з 01.08.2025 по 31.01.2026 отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 33 763,21 гривень та державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю в розмірі 48 268,20 гривень. 
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків (частина друга); сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя).
Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (частина перша статті 1).
Відповідно до ч. 2 ст. статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частини першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Проте досягнення дитиною повноліття не є перешкодою для судового захисту прав і свобод сина або дочки, які досягли повноліття і потребують матеріальної допомоги.
Так, статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
У Рішенні від 11 лютого 2014 року № 1-рп/2014 Конституційного Суду України, розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти» вказав, що воно ґрунтується на положеннях частиною третьою статті 75 СК України, який відносить до категорії «непрацездатні» осіб з інвалідністю I, II та III групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний» (абзац перший підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини).
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Суд зазначає, що законодавець статтею 198 СК України для правильного вирішення спору у такого роду правовідносинах зобов`язує суд з`ясувати такі аспекти: 1) наявність родинно-юридичного зв`язку між батьками та дітьми; 2) наявність у повнолітніх непрацездатних сина або дочки потреби у матеріальній допомозі; 3) наявність у батьків матеріальної можливості надавати відповідну допомогу.
Судом встановлено, що повнолітній ОСОБА_3 є сином відповідача та особою з інвалідністю групи А з дитинства. За станом свого здоров`я він не може виконувати жодні види роботи, потребує постійного догляду, допомоги сторонніх осіб та постійної реабілітації. 
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка, обґрунтовуючи свої доводи щодо необхідності стягувати з відповідача аліменти в розмірі 3 000 гривень, посилається на те, що він не сплачує аліменти в добровільному порядку, не надає жодної матеріальної допомоги. Саме вона фактично здійснює догляд та забезпечує всім необхідним сина, який потребує постійного стороннього догляду.
При визначенні розміру аліментів суд, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, лікування, враховуючи інфляційні процеси, постійне зростання цін на товари і послуги, а також обставини того, що обов`язком обох батьків є належне утримання своїх дітей, те, що позивачка фактично утримує повнолітнього сина самостійно, відповідачем не надано жодних доказів про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який є інвалідом групи А з дитинства, враховуючи також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову на строк встановленої інвалідності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 331,20 гривень судового збору. 
Керуючись ст.ст. 182, 198, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю групи А з дитинства, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно , починаючи з 18 лютого 2026 року на строк встановленої інвалідності. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якомуповне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: (підпис)
Згідно з оригіналом:
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/524/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.
Заочне рішення набирає законної сили « _____ » ______________ 202___ року.

Суддя: Н В Яковець 

Копію заочного рішення видано «____ »______________ 202___ року.

Секретар: