Справа № 214/6642/24
2/214/613/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Євтушенка О.І.,
за участю:
секретаря судового засідання – Авдєєва М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №214/6642/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТзОВ «Житлосервіс-КР» Цопа Л.А. 01.08.2024 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.07.2021 до 30.06.2024 у розмірі 5 209,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 31,06 грн., 3 % річних у розмірі 06,79 грн., а також судовий збір у сумі 3 028,00 грн. у рівних частках з відповідачів. 
Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 
Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено повністю. 
Ухвалою суду від 26 червня 2025 року за заявою представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Кудлюка О.І. – заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року у цивільній справі №214/6642/24 скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 14:00 год. 13 серпня 2025 року. 
В обґрунтування поданої заяви про скасування заочного рішення, представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Кудлюк О.І зазначив, що відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що з 2018 року фактично не проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що у період з 2011 по 2018 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , і саме в цей час її місце проживання було зареєстроване за вищевказаною адресою. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання до м. Зеленодольськ Дніпропетровської області, де з 20.02.2020 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач зазначає, що з колишнім чоловіком стосунків не підтримує та протягом останніх п`яти років з ним не спілкується. На думку представника відповідача, наявність доказів, які підтверджують факт непроживання ОСОБА_1 у спірному житловому приміщенні з 2018 року, має істотне значення для правильного вирішення справи та підлягає врахуванню судом під час оцінки обґрунтованості заявлених позовних вимог.
13.08.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник позивача ТзОВ «Житлосервіс-КР» Цопа Л.А. подала позовну заяву в уточненій редакції, у якій позовні вимоги розподілено між відповідачами з урахуванням періоду їх реєстрації місця проживання у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а також заявленого періоду стягнення заборгованості з 01.07.2021 до 30.06.2024. Зазначено, що відповідач ОСОБА_2 з 11.05.2023 знята з реєстрації місця проживання у вказаному житловому приміщенні у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 
В уточненій редакції позову представник позивача просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2021 до 11.05.2023 у розмірі 3 093,97 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за період з 12.05.2023 до 30.06.2024 у розмірі 2 115,91 грн.; стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 31,06 грн. та 3 % річних у розмірі 06,79 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. у рівних частках на користь позивача. 
Таким чином, подання позовної заяви в уточненій редакції фактично свідчить про зміну предмета позову. Представник позивача зазначає, що така зміна є обґрунтованою з огляду на період реєстрації відповідачів у спірному житловому приміщенні та правову позицію відповідача ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року позовну заяву в уточненій редакції від 13.08.2025 ТзОВ «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території – прийнято до розгляду із частковою зміною предмету позову.
Представник позивача ТзОВ «Житлосервіс-КР» Цопа Л.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги в уточненій редакції підтримала в повному обсязі, зазначивши, що відзиву на уточнену позовну заяву від відповідачів до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися. 19.11.2025 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. У поданій заяві просили відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, викликався неодноразово у встановленому законом порядку, у тому числі в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, протягом визначеного строку відзив на уточнений позов не подав.
Оцінюючи характер спірних правовідносин, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, суд враховує, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
Учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідачами відзиву на позов у встановлений судом строк не подано, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами. 
Згідно з ч.2 ст.247, ст.223 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
З урахуванням поданих сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності та відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ТзОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність з надання населенню житлово-комунальних послуг на платній основі, а також є управителем частини багатоквартирних будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Товариство надає мешканцям відповідного району послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, зокрема щодо будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначені обставини підтверджуються договором про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Саксаганському районі (об`єкт № 2), укладеним 20.01.2014 між ТзОВ «Житлосервіс-КР» та управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, а також актом приймання-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд, що є додатком до вказаного договору. 
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.01.2006 року та дотепер, що підтверджується інформацією з реєстру Криворізької міської територіальної громади, наданою на запит суду (а.с.21).
Відповідачка ОСОБА_1 надала довідки та документи, що підтверджують її фактичне проживання в іншому місті ( АДРЕСА_2 ) з 2020 року, також відповідно до довідки з реєстру Криворізької міської територіальної громади, наданої на запит суду, ОСОБА_1 знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.05.2023 у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Так, ТзОВ «Житлосервіс-КР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території, нарахованої за період з 01.07.2021 до 30.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно зі ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до суб`єктів правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг належать споживачі, управителі та виконавці комунальних послуг. 
Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право отримувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги, а також зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а також має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Частиною 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за фактично отримані послуги за встановленими тарифами у строки, визначені договором або законом. 
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку. 
Згідно зі ст.ст.525-526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. 
Разом з тим, аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг покладається на осіб, які є їх споживачами, тобто фактично користуються відповідними послугами або мають правові підстави користування житловим приміщенням. 
Відповідно до положень ст.ст.76–81 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
У ході судового розгляду встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 у спірний період фактично за адресою: АДРЕСА_1 , не проживала та житлово-комунальними послугами за вказаною адресою не користувалася. З наданих суду доказів убачається, що після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , з 20.02.2020 вона виїхала на постійне місце проживання до м. Зеленодольськ Дніпропетровської області, де фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
Крім того, відповідно до інформації з реєстру територіальної громади, відповідачка ОСОБА_1 з 11 травня 2023 року знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання. Також, до матеріалів справи відповідачкою ОСОБА_1 долучено довідку від 14.04.2025 за №01-17/118/04 про місце роботи, з якої вбачається, що остання працює на Зеленодольській філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», юридична адреса: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Зеленодольськ, вул. Зелене Поле, буд. 1, з 12.04.2019 по теперішній час, та довідку від 14.04.2025 за №104, із Зеленодольського ліцею №2 Зеленодольської міської ради, юридична адреса: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Зеленодольськ, вул. Рибалка, буд. 7, про навчання доньки ОСОБА_1 – ОСОБА_3 у початковій школі-філії Зеленодольського ліцею №2 Зеленодольської міської ради, з 01.09.2021.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові у справі №607/2611/22 від 22.12.2023, обов`язок споживача з оплати житлово?комунальних послуг виникає не від факту укладення письмового договору про їх надання, а саме від фактичного користування такими послугами. Відсутність договору про надання послуг не звільняє особу від обов`язку оплати у разі, якщо вона користується послугами, оскільки правовідносини у сфері житлово?комунальних послуг мають цивільно?правовий характер і регулюються положеннями ЦК України та Закону України «Про житлово?комунальні послуги». 
Разом із тим, неможливо стягнути оплату з особи, яка фактично не користувалася послугами та не отримувала економічної вигоди від наданих послуг. Така особа не є належним боржником у спорах щодо стягнення заборгованості за житлово?комунальні послуги. У цьому випадку відсутність фактичного користування послугами є підставою для виключення особи з числа боржників, навіть якщо вона формально зареєстрована за адресою надання послуг. 
Таким чином, при оцінці обов`язку сплати житлово?комунальних послуг суд має керуватися не лише реєстрацією особи за місцем проживання, а й фактичним користуванням послугами, враховуючи принципи обов`язку доказування та змагальності сторін, закріплені у ст.ст.12-13 ЦПК України.
Представником позивача, у свою чергу, не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідачка ОСОБА_1 у спірний період з 01.07.2021 до 30.06.2024 фактично користувалася житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , або споживала житлово-комунальні послуги. 
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 не є належним боржником за заявленими позовними вимогами, оскільки факт споживання нею житлово-комунальних послуг у спірний період позивачем не доведено. 
Натомість з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є особою, яка проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , користується житлово-комунальними послугами, що надаються позивачем, та несе обов`язок щодо їх оплати. 
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги вимоги ст.ст.12-13, 81 ЦПК України щодо змагальності сторін та обов`язку доказування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме – у частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідача ОСОБА_2 , тоді як у задоволенні позовних вимог до відповідачки ОСОБА_1 слід відмовити, виключивши її з числа солідарних боржників. 
Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем ОСОБА_2 вартості отриманих житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком у розмірі 5 209,88 грн., за період з 01.07.2021 до 30.06.2024, позивачеві було завдано збитків, а по суті матеріальної шкоди, що виражена в грошовому еквіваленті, тому станом на 21.02.2022 позивачем на суму заборгованості відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нараховані інфляційні втрати в сумі 31,06 грн., та 3% річних – 06,79 грн. Надані позивачем розрахунки не викликають у суду сумнівів у їх достовірності.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4-5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.07.2021 до 30.06.2024 в розмірі основного боргу – 5 209,88 грн., інфляційних втрат – 31,06 грн., 3% річних – 06,79 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 , витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 – відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати ухвалення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР», код ЄДРПОУ 38334911, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Спасівська, буд.17-а.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.І. Євтушенко