Справа № 461/2118/25 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О.В. 
Провадження № 22-ц/811/2432/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:
головуючої: Н.П. Крайник
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
17 березня 2025 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 62 645.48 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 15.11.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №А03.00210.008963363, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 35766 грн. зі сплатою 48% річних, інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав покладені на нього зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Однак, відповідач належним чином не виконувала передбачені договором кредиту обов`язки, внаслідок чого станом на 07.02.2025 року у неї виникла заборгованість в розмірі 62 645.48 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом 07.02.2025 року. 04.12.2024 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, згідно якої АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги, виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 , будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Просив позов задоволити.
Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 62645 гривень 48 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Вказує, що рішення суду ухвалено з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим в судовому порядку місцем її проживання або перебування, а ОСОБА_1 фактично зареєстрована і фактично проживає с. Сможе Стрийського (колишього Сколівського) району Львівської області, відтак даний спір підсудний Сколівському районному суду Львівської області. Надана Банком довідка-розрахунок не містить деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором №А03.00210.008963363 від 15.11.2021 року, у тому числі за простроченим відсотками, внаслідок чого неможливо встановити правильність такого розрахунку. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 15 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування №А03.00210.008963363, за умовами якого банк надає позичальнику кредит для власних потреб шляхом переказу коштів на рахунок позичальника, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 5065.57 грн згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору.
Відповідно до п 1.2. договору кредиту та страхування №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року сума кредиту становить 35766.00 грн.
Згідно з п. 1.4., 1.6. договору кредиту та страхування №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року строк кредиту становить 36 місяців, дата повернення кредиту – до 15.11.2024 року.
Пунктом 1.3. договору кредиту та страхування №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року передбачена змінювана процентна ставка, що становить 48 % річних.
В пункті 1.11. договору кредиту та страхування №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року передбачено, що змінювана процентна ставка згідно з п. 1.3. цього договору визначається, як змінна частина ставки в розмірі 9.5 % збільшена на маржу банку в розмірі 38.5 %.
Колегія суддів враховує те, що кредитний договір не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнався, як і не визнавалися недійсними його окремі умови, а відтак такий підлягає виконанню його сторонами.
Меморіальним ордером № 5980639 від 15 листопада 2021 року підтверджується, що на виконання умов договору кредиту та страхування №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 35766.00 грн.
Таким чином, банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кошти в кредит в сумі передбаченій кредитним договором.
Випискою по рахунку підтверджується, що ОСОБА_1 систематично сплачувала кошти на погашення кредитної заборгованості лише до березня 2023 року, а починаючи квітня 2023 року припинила виконувати свої зобов`язання кредитним договором.
04 грудня 2024 оку у зв`язку з неналежним виконанням умов договору кредиту та страхування №№А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року, банк надіслав ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань № 12.4.2/ А03.00210.008963363, в якій вимагав терміново, протягом тридцяти календарних днів з дня надіслання кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме, достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, та інші платежі за кредитним договором на день повного погашення заборгованості, а також суму пені нараховану з врахуванням вищезазначеного, а у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня надіслання цієї вимоги банк має право здійснити стягнення заборгованості у примусовому порядку на власний вибір.
У вимозі про усунення порушень кредитних зобов`язань №12.4.2/ А03.00210.008963363 від 04 грудня 2024 року зазначено, що строк кредитного договору закінчився 15 листопада 2024 року, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 62645.48 грн, яка складається із: заборгованості за простроченим основним боргом в розмірі 26649.32 грн, заборгованості за простроченими процентами в розмірі 32996.16 грн.
З долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року вбачається, що станом на 07 лютого 2025 року така становить 62645.48 грн, з яких 26649.32 грн – заборгованість за простроченим основним боргом, 32996.16 грн – заборгованість за простроченими процентами.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними в повному обсязі та відсутності у нього заборгованості за кредитним договором, чи наявної заборгованості в іншому розмірі. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 62645.48 грн.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції з порушенням правил територіальної підсудності є безпідставними з огляду на таке.
Територіальна підсудність – це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.
Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні випадки підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Положеннями статті 28 ЦПК України визначено випадки підсудності справ за вибором позивача.
Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).
Пунктом 3 договору кредиту та страхування №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , передбачено, що нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та публічну оферту на укладення договору на використання аналога власноручного відпису та відтиску печатки банку, а також підтверджує, що в день укладення цього договору у відділенні банку чи через кредитного посередника, за його вибором йому надано ДКБОФО та тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Відповідно до п. 17 договору кредиту та страхування №А03.00210.008963363 від 15 листопада 2021 року сторони підтверджують, що договір кредиту виконується за місцем знаходження банку: 79008, м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтися також за місцем виконання кредитного договору.
Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Оскільки сторони погодили, що цей договір виконується за місцем знаходження банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11, що належить до територіальної підсудності Галицького районного суду м. Львова, в даній справі допускається альтернативна підсудність за місцем виконання договору або за місцем проживання чи перебування відповідача на вибір позивача, відтак, звернувшись з позовом до Галицького районного суду м. Львова, Акціонерне товариство «Ідея Банк» скористалося своїм процесуальним правом на звернення до суду за вибором позивача, тому правила підсудності, які встановлені ст.ст. 27-28 ЦПК України, не порушені при розгляді даної справи.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зводяться до суб`єктивної оцінки обставин справи та помилкового тлумачення норм матеріального права , не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін, яке постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено – 12 лютого 2026 року.
Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 12 лютого 2026 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра