Справа № 192/2829/25 
Провадження № 1-кп/192/133/26 
В И Р О К
Іменем України

"23" лютого 2026 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі: 

головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області кримінальне провадження №12025042160000610, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2025 року відносно 

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у від. Ценрт-Управ х/сов Ізбанскенського району Андижанської області, республіки Узбекістан, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який має неповну середню загальну освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора – ОСОБА_4 , 
обвинуваченого – ОСОБА_3 , 
захисника – адвоката ОСОБА_5 , 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в середині вересня 2025 року в денний час доби знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де на території домоволодіння побачив рослини коноплі, вирощені особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. Після чого в нього раптово виник протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів. 
З цією метою він зірвав листя з рослин коноплі, тим самим незаконно придбав наркотичні засоби «cannabis» масою 219,1581 г в перерахунку на суху речовину та залишив незаконно зберігати у своєму будинку за місцем мешкання, чим вчинив незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
У подальшому, 29 вересня 2025 року у період часу з 14 години 36 хвилин по 15 годину 38 хвилин було проведено обшук території домоволодіння в АДРЕСА_1 та в приміщенні будинку за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме: в кімнаті спальні було виявлено та вилучено речовини рослинного походження зеленого кольору, які є канабісом масою на суху речовину 219,1581 г в перерахунку на суху речовину, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. 
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом з таких підстав.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду показання, згідно яких він у дворі власного будинку зірвав коноплю для власного вживання, а під час обшуку видав працівникам поліції. Коноплю використовував замість табаку. У скоєному каявся.
Враховуючи те, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття. Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю. 
Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставин, які пом`якшують покарання вказано щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання не зазначені. 
Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює вчинок. 
Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.
При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в реєстрі наркологічних та психіатрично-хворих не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа яка вживає наркотичні засоби, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. 
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.
На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі. Суд вважає, що штраф та виправні роботи не можуть бути призначені з огляду на те, що обвинувачений є пенсіонером. 
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України, оскільки він свою вину визнав. 

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Згідно постанови про визнання речовим доказом та визначення місця зберігання від 20 жовтня 2025 року речовина рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом визнана речовим доказом та передана на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1. Суд вважає, що такий речовий доказ слід знищити. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. 
Згідно довідки про витрати, витрати на проведення експертизи склали 2 674 гривні 20 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого. 
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік. 
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази по справі: 
-речовину рослинного походження – канабіс, яку визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 згідно квитанції № 000777 - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.
Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме – запобіжний захід до набрання вироком законної сили – не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику. 

Суддя ОСОБА_1