ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/6977/25	Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я. 	
Провадження № 22-ц/817/412/26 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Хома М. В., Храпак Н. М., 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників цивільну справу №607/6977/25 за апеляційною скаргою Тернопільської окружної прокуратури на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 січня 2026 року (ухвалене суддею Стельмащуком П.Я., повний текст якого складено 09 січня 2026 року) за позовом Тернопільської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року виконувач обов`язків керівника Тернопільської окружної прокуратури Цаплап Я.П. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2024 ОСОБА_2 на водоймі м.Тернополя по вул.Білецька, в просторі, забороненому для рибальства на період встановлення заборони на вилов раків, де добова норма дорівнює нулю, здійснив вилов 29 раків руками, чим порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.п.5 п.4, п.п.12.5. Розділу IV Правил любительського рибальства.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17.07.2024 у справі №607/14324/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510.00 грн, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Вказана постанова відповідачем не оскаржувалась.
З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, у розмірі 37793.96 грн.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2026 позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 15000 грн, з них: 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської територіальної громади, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на розрахунковий рахунок UА898999980333179331000019751, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37977599 в Казначейство України (ЕАП).
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Розстрочено виконання рішення суду на 12 місяців, зі сплатою 1250 грн щомісячно.
Компенсовано Тернопільській обласній прокуратурі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 961.45 грн.
В апеляційній скарзі перший заступник керівника Тернопільської окружної прокуратури Цаплап Я.П. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що застосування положень ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу, має певні обмеження, саме ці положення застосовуються лише якщо спірні правовідносини не врегульовані іншими актами законодавства.
Тому вважають, що при вирішенні даного спору застосуванню в силу положень ч.1 ст.9 ЦК України підлягають саме норми ч.2 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» та відсутні підстави для застосування ч.4 ст.1193 ЦК України, а отже і для зменшення розміру заподіяної відповідачем шкоди.
Відзив на апеляційну скаргу, у визначений судом строк, не надходив.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення в повній мірі відповідає приведеним вимогам закону.
Судом встановлено наступні обставини.
24.05.2024 о 11:50 год. ОСОБА_2 на водоймі м.Тернополя Тернопільської МГ проводив вилов раків руками в просторі, забороненому для рибальства на період встановлення заборони на лов раків, де добова норма дорівнює нулю, про що складено протокол про адміністративне правопорушення №0101 від 24.05.2024.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.07.2024 у справі №607/14325/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510.00 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме маски для пірнання.
Постанова набрала законної сили 29.07.2024.
Комісією в складі інспекторів Тернопільського рибоохоронного патруля складено акт вилучення об`єктів лову (добування) у ОСОБА_2 згідно із протоколом від 24.05.2024 №0101 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого вилучено 29 раків, вагою 2.040 кг. Згідно з приміткою у акті раки після зважування та поштучного перерахунку в живому та неушкодженому стані було випущено в природне середовище, відповідно до ст.63 ЗУ «Про тваринний світ» (а.с.36 т.1).
Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24.05.2024, він ловив рибу і раки в дозволеному місці.
Відповідно до листа Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації №2521-25 від 21.03.2025 територія Тернопільського ставу входить до складу території регіонального ландшафтного парку «Загребелля», площею 630 га, оголошеного рішенням Тернопільської обласної ради від 18.03.1994 «Про внесення змін і доповнень до мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду і затвердження Списку дикорослих, рідкісних, реліктових, ендемічних рослин області, що підлягають особливій охороні (зі змінами, затвердженими рішенням Тернопільської обласної ради від 23.12.2005 №517 «Про затвердження меж регіонального ландшафтного парку «Загребелля» у м.Тернопіль»), та відноситься до природно-заповідного фонду України.
Наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області №43 від 21.11.2023 заборонено вилов раків у всіх водоймах Тернопільської області (за виключенням водойм, наданих в оренду на умовах аквакультури) з 01.12.2023 по 30.06.2024 (включно).
Відповідно до довідки-розрахунку, складеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Золотько О.А., шкода, заподіяна незаконним виловом раків ОСОБА_2 у Тернопільському ставі (м.Тернопіль, вул.Білецька), який входить до складу території природно-заповідного фонду України РЛП «Загребелля» складає 37793.96 грн (а.с.47 т.1).
З листа Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області №1-4-9211-29 від 06.03.2025 вбачається, що завданий державі збиток, під час вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення 24.05.2024, не відшкодовано.
Згідно із листом виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1544-Ю/2025 від 22.01.2025, за казначейськими даними кошти в сумі 510 грн (адміністративне стягнення, яке накладено згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду по справі №607/14325/24) надійшли на рахунок державного бюджету 30.07.2024, оскільки штраф накладено управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області. Щодо коштів в сумі 37793.96 грн, накладених Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, як відшкодування шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, то такі не поступали. Відповідно до БКУ, тільки 50% з нарахованої суми, тобто 18896.98 грн мало б надійти до спеціального фонду бюджету громади. Решта коштів, а саме 30% і 20% зараховуються відповідно до державного та обласного бюджетів. Тернопільська міська рада не зверталась із позовною заявою до суду з метою стягнення з ОСОБА_2 шкоди, завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства, оскільки до міської ради не надходило жодних матеріалів щодо даної справи (а.с.65 т.1).
Листом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області №4.1-11.1-157 від 13.01.2025, в рамках досудового врегулювання спору на адресу ОСОБА_2 . Інспекцією надіслано досудову вимогу щодо добровільного відшкодування шкоди.
Згідно листа Державної екологічної інспекції у Тернопільській області №8-05-222 від 16.01.2025, зважаючи на обмежене фінансування коштів для сплати судового збору, Інспекція не заперечує щодо розгляду питання вжиття заходів представницького характеру прокуратурою (а.с.74 т.1).
Листами від 28.03.2025 №50-89-3076ВИХ-25, №50-89-3079ВИХ-25, №50-89-3078ВИХ-25 Тернопільська окружна прокуратура повідомила Тернопільський рибоохоронний патруль (Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області), Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області, Тернопільську міську раду про вжиття заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позовної заяви до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області до ОСОБА_2 про стягнення шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу.
У поданій 05.08.2026 заяві відповідач просив суд у випадку задоволення позову зменшити йому розмір відшкодування завданої шкоди до 5000 грн, враховуючи його матеріальне становище.
16.12.2025 ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №263/25/3571/В (а.с.68 т.2).
З Рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю вбачається, що ОСОБА_2 встановлено виражений ступінь обмеження до трудової діяльності (а.с.73-76 т.2).
Відповідно до ст.ст.16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції.
Органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійними суб`єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси).
Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Представництво інтересів громадянина або держави в суді відповідно до ч.6 вказаної статті включає, у тому числі, право прокурора звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).
Статтею 16 Конституції України визначено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.
У статті 13 Конституції України, статті 324 ЦК України зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Згідно із Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Згідно із статтею 5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них.
У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.
Відповідно до п.п.5 п.4, п.п.12 п.5 Розділу ІV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.09.2022 №700, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за №1412/38748, забороняється добування (вилов) раків у період їх линьки і виношування ними ікри; добування (вилов) водних біоресурсів у заборонених місцях, у тому числі в межах добової норми добування (вилову).
Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (п.4 ч.2 ст.10 Закону України «Про тваринний світ»).
Згідно із ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Абзацом 8 частини 1 статті 60 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що посадові особи уповноважених центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об`єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками.
Згідно спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, вказаних у постанові КМУ від 10.05.2022 №575, такса за 1 штуку річкового рака становить 124 грн. 
Розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду, обчислюється з урахуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) та коефіцієнта, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду за встановленою формулою : Ні = (Нп х І/100) х 10, де:
- Ні - розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду у поточному році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю; 
- Нп - такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду за одну одиницю, встановлена у додатках 1-12 до постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», гривень; 
- І - індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік, відсотків; 
- 10 - коефіцієнт, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Таким чином, відповідач в результаті незаконного вилову раків заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 37793.96 грн (124 х 105.1 / 100 х 10) х 29).
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Незаконно добуті (зібрані) об`єкти тваринного світу, виготовлена з них продукція, знаряддя правопорушень підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку. У разі вилучення незаконно добутих живих тварин повинні бути вжиті заходи щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище.
Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернуті такі об`єкти у природне середовище, чи ні.
Пунктом «б» частини другої статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Задовольняючи частково позовні вимоги Тернопільської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив вимоги законодавства про охорону тваринного світу і в результаті незаконного вилову раків заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 37793.96 грн, проте врахувавши його матеріальне становище, те, що він є особою з інвалідністю (ІІ група інвалідності), має виражений ступінь обмеження здатності до трудової діяльності та те, що ним завдано шкоди адміністративним, а не кримінальним правопорушенням, зменшив розмір відшкодування шкоди до 15000.00 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дав належну правову оцінку доказам у справі, вірно визначив характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягали застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта про неможливість застосування до даних правовідносин ст.1193 ЦК України, оскільки такі спростовуються правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №717/1765/16, ухваленій у подібних правовідносинах.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а містять лише незгоду з оцінкою судом обставин справи.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Тернопільської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Тернопільської міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області - залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 січня 2026 року - залишити без змін.
Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Дата складення повного судового рішення - 23 квітня 2026 року.

Головуючий         Костів О.З.
Судді:          Хома М.В.
Храпак Н.М.