Справа № 737/978/25
Провадження № 2/737/58/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року  с-ще Куликівка
К у л и к і в с ь к и й р а й о н н и й с у д Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і
суддя	Лібстер А. С.	
секретар судового засідання	Скляр А.О. 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу 	№ 737/978/25  	
за позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 	
до  	ОСОБА_1 	
про	про стягнення заборгованості	
учасники справи та представники:	  	
представник позивача  (в режимі відеоконференції) відповідач	ОСОБА_2    не з`явився	
представник відповідача (в режимі відеоконференції)	Столярчук Т. П.	

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 010/27813/82/663387 (1590120200) від 24.09.2019 у розмірі 48610,03 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. 
Позовна заява надійшла до суду 04.12.2025. Ухвалою головуючого судді від 08.12.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з призначенням судового засідання на 30.12.2025, яке відкладалось на 28.01.2026 та на 19.02.2026 через неповідомлення відповідача та клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.
09.01.2026 представник відповідача скористалася своїм процесуальним правом та направила суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що представником позивача до матеріалів позовної заяви наданий витяг з Реєстру Боржників від 17.03.2020 року до Договору відступлення права вимоги №114/2/19 - F. Натомість витягу з Реєстру Боржників станом на момент відступлення (20.09.2019 року) АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» права вимоги до боржників, представник позивача не надав. Вважає, що кредитний договір між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 було укладено 24.09.2019 року, натомість, договір відступлення права вимоги №114/2-19F, за яким АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», був укладений 20.09.2019 року, тобто, на момент укладення договору відступлення права вимоги, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 і у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору відступлення права вимоги №28-12/2022 від 28 грудня 2022 року, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
15.01.2026 представником позивача подана відповідь на відзив, відповідно до якого позивач звертає увагу на те, що положення ст. 1078 ЦК України, а саме, що предметом договору факторингу може виступати право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином, укладання договору про відступлення права вимоги до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про неможливість передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору,оскільки станом на момент укладення кредитного договору договори факторингу були чинними, якими передбачено факт передачі права вимоги до боржника на підставі реєстру прав вимоги. Відтак, умови договору факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Вважає, що позивачем доведено факт набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за договором № 010/27813/82/663387 (1590120200) від 24.09.2019. Враховуючи викладене, помилковими є доводи представника відповідача про недоведеність позивачем факту відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до наступних кредиторів. Також як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву, відповідачем факт укладення кредитного договору та отримання кредиту у розмірі визначеному договором, не заперечується.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі задоволення позову, зменшити витрати представника позивача на правничу допомогу до 5000 гривень.
Відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 19.02.2026 о 14 год 30 хв. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що 24.09.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 010/27813/82/663387 (1590120200) (а.с.16).
Відповідно до умов кредитного Договору, Банк зобов`язаний надати кредит в сумі 15 000 грн. Строк Кредиту – 48 місяців з 24.09.2019 по 24.09.2023. Також, умовами кредитного договору передбачено тип та розмір процентної ставки за користування кредитом (а.с.16). 
Відповідно до умов кредитного договору, Клієнт підтвердив, що перед підписанням Заяви-Договору він повідомлений про усі умови споживчого кредитування в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та орієнтовну вартість Кредиту, що підтверджується підписом Клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою», та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана інформація Клієнту є повною, необхідною, доступною, достовірно та своєчасною. Також, сторонами узгоджено, що до правовідносин пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років. 
Відповідач ознайомився з Паспортом споживчого кредиту та підписав його чим підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування. Підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. Згідно з умовами Договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (а.с.16, зворот -17).
Заборгованість відповідача за користування кредитом за Договором № 010/27813/82/663387 (1590120200) від 24.09.2019, як зазначає позивач, станом на день формування позовної заяви становить 48610,03 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 17888,39 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 24370,04 грн. - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору 6351,60 грн. 
20.09.2019 було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/27813/82/663387(1590120200) (а.с.25-26).
Як вбачається з вказаного Договору, предметом Договору є отримання ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (п. 2.1-п.2.3). Відповідно до п. 2.4 Договору внаслідок передачі прав вимоги, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань. Зокрема, але невиключно, до нового кредитора переходить право нарахування та стягнення процентів за кредитними договорами.
Згідно з витягу з реєстру боржників від 17.03.2020 до договору відступлення прав вимоги №114/2-19-F від 20.09.2019 АТ «Райфайзен Банк» відступив ТОВ «Вердикт-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1590120200 на загальну суму заборгованості, яка складає 18 357,59 грн., з яких: 17888,39 грн. - заборгованість за основною сумою боргу по кредиту у валюті договору; 469,20 грн. заборгованість за відсотками у валюті договору (а.с.29).
28.12.2022 було укладено договір № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/27813/82/663387 (1590120200) (а.с.30-31).
Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).
Згідно статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст. 519 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За твердженням представника позивача, він правомірно набув право вимоги до відповідача, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану позику та не сплатив відсотки в строки, передбачені кредитним договором № 010/27813/82/663387(1590120200).
Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Так, сторони у судовому засіданні посилаються на власне трактування договору від 20.09.2019 №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/27813/82/663387(1590120200).
Суд вважає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Так, кредитний договір № 010/27813/82/663387(1590120200) був укладений 24.09.2019, при цьому договір факторингу № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило право вимоги на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», на який посилається позивач, як на послідуючу підставу переходу до нього права вимоги до боржника був укладений 20.09.2019, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.
За даних обставин, передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу, неможливо. Тому право вимоги до боржника, за договором факторингу від 20.09.2019 набуто не було. Майбутня вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді, як жодної визначеної вимоги на момент укладення договору факторингу від 20.09.2019 не було, та сторони не могли передбачити, що 24.09.2019 буде укладено кредитний договір № 010/27813/82/663387(1590120200), тобто, у хронологічному розумінні, до укладення кредитного договору. 
Таким чином, безпідставними є доводи позивача про те, що право вимоги за договором перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі реєстру прав вимоги, оскільки відступлення майбутніх вимог можливе лише за умови їх визначення та існування саме на момент укладення договору факторингу. На час вчинення договору факторингу від 20.09.2019 №114/2-19-F АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не індивідуалізували належним чином предмет правочину, а обставини укладення 24.09.2019 року міжАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК»  та ОСОБА_1 кредитного договору, які сторонами не оспорювались, не можуть бути підставою для задоволення вимог саме ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не набуло прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за договором, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Відповідно до п. 6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Враховуючи відмову позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 525-527, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 19 лютого 2026 року.

Суддя         А. С. Лібстер