БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.04.2026
Справа № 497/668/26
Провадження № 2/497/1010/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року            м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря – Мунтянової В.Р.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Деревенський І.Ю. звернувся 16.03.2026 року до суду через систему "Електронний суд" з названим позовом та просить постановити рішення, яким встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк - 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який був батьком позивача ОСОБА_1 . 
Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тобто спадщина, яку має намір успадкувати позивач знаходиться в м.Болград Одеської області.
У зв`язку з лікуванням онкологічного захворювання (рак) та юридичною необізнаністю - позивач пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, який сплинув 06.03.2026. Постановою приватного нотаріуса Агбун М.І. від 11.03.2026 Позивачу було відмовлено у подачі заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи після смерті батька.
Позивач вважає, що має право на надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки пропустила незначний строк для прийняття спадщини, лише 06.03.2026 року минув шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, а до нотаріуса вона звернулася 11.03.2026 року.
Вважає, що має право на надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки ніхто не заперечує проти цього. 
Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою від 17.03.2026 року було відкрито провадження та призначено до підготовчого розгляду на 10:00 годину 17.04.2026 року (а.с.35), про що повідомлено сторін по справі (а.с.36).
Цією є ухвалою суд витребував у приватного нотаріуса копію спадкової справи, заведеної після смерті  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3  (а.с.37).
В підготовче засідання:
- позивач не з`явився, була сповіщена належним чином (а.с.36), надіслала до суду заяву про підтримання позовних вимог, наполягала на їх задоволенні, та розгляд позовної заяви просила здійснити у її відсутність (а.с.49); 
- представник позивача не прибув, надіслав через систему «Електронний суд» заяву про підтримання вимог та розгляд справи у його відсутність і у відсутність позивача (а.с.50);
- представник відповідача Болградської міської ради Одеської області не з`явився, повідомлений належним чином (а.с.36), надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог (а.с.51-52).
Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. 

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на порушене право, поважні причини, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Судовим розглядом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть НОМЕР_1 , виданим 13.09.2025 року на підставі актового запису про смерть №432 від 13.09.2025 року, складеного Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.13). 
Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло все належне спадкодавцю майно, зокрема домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 21.01.1986 року зареєстрованому в реєстрі № 189, у розмірі 13/25 частки вказаного домоволодіння (а.с.22-зворотна сторона, 23), що підтверджується технічним паспортом (а.с.19-22).
За час свого життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 17.01.2025 року (а.с.27), в якому вказав, що:
- усе майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право, і що буде належати йому на момент смерті, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.27).
На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в спадковому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.47) разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8), тоді як позивач ОСОБА_1 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.5).
Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем підтверджуються:
- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.02.2023 року виданого Болградським райбюро ЗАГС (а.с.15);
- копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 09.03.1995 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Болградського району Одеської області (а.с.16);
- копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 28.12.2004 року виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси (а.с.18);
- копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 12.03.2005 року виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.17);
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом 2 групи за загальним захворювання (а.с.6), та відповідно до виписного епікризу встановлений діагноз «рак відділу ободової кишки, пухлина» (а.с.7-12).
Позивач маючи намір оформити свої спадкові права за заповітом після смерті батька, відразу ж після спливу шести місяців після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 – п`ятниця (так їй було надано консультацію з правових питань), 11.03.2026 року звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, втім постановою від 11.03.2026 року, їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду(а.с.41).
16 березня 2026 року позивач вже звернулася до суду з даним позовом (а.с.1).
За повідомленням приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 23.03.2026 року № 195/01.16 слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3  не заводилась, та на підтвердження надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (а.с.43-44).
Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 . 

Мотиви суду:
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). 
Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).
Стаття 1272 ЦК України встановлює, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження.
Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Відповідач, Болградська міська рада Одеської області, позов визнав цілком і беззаперечно, про що надав до суду відповідну заяву (а.с.51-52). 

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.
Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини визначається судом лише в тому разі, якщо спадкоємець не прийняв спадщину. 
З цього приводу ВС у постанові від 28.06.2023 р. (справа № 205/7626/21, провадження № 61-8689св22. URL: https://reyestr.court.gov.ua/Review/112087887) наголосив, що закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину і на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем. Тож пропустити строк для прийняття спадщини може лише той спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.
Досліджуючи наявні у справі докази, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не проживала спільно зі спадкодавцем ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в спадковому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.27). В зв`язку з лікуванням онкологічного захворювання (рак) та юридичною необізнаністю позивач пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, який сплинув 06.03.2026.
Суд приходить до переконання, що строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений всього на 3 (три) робочі дні, оскільки позивач перебувала на лікуванні онкологічного захворювання (рак) та юридичною необізнаністю.
За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення (постанови ВС від 03.04.2024 р., справа № 639/8197/21, провадження № 61-14773св23URL: https://reyestr.court.gov.ua/Review/118393430).

Такі обставини, як те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Згідно положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.
Пропуск строку на прийняття спадщини є не значним, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини в зв`язку з необізнаністю та не вірною консультацією юристами, що є поважною причиною, оскільки здійснивши дії щодо фактичного прийняття спадщини, яка станом на час розгляду справи відумерлою не визнана, не вчинив обов`язкових дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття, інший спадкоємець за законом також не вчинив дій по прийняттю спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , представник відповідача згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.213 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.
Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.
Важливо врахувати, що рішення суду в цьому разі не замінює заяви про прийняття спадщини, яку спадкоємець має подати нотаріусу протягом строку, встановленого судом. При цьому закон не передбачає повторного звернення спадкоємця до суду з подібним позовом. Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у строк, визначений йому судом, позов про надання додаткового строку повторно задоволенню не підлягає, незважаючи на ті обставини, що перешкоджали спадкоємцеві здійснити своє право. Такий підхід зумовлений необхідністю забезпечення прав тих спадкоємців, які вчасно прийняли спадщину, та узгоджується з практикою ВС (постанови від 20.02.2024 р., справа № 279/3762/23, провадження № 61-15330св23. URL: https://reyestr.court.gov.ua/Review/117179898 ; від 10.08.2022 р., справа № 182/4322/15-ц, провадження № 61-13997св21. URL: https://reyestr.court.gov.ua/Review/105706269 ).
Керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1258,1261,1268, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці м. Болград Болградського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 додатковий строк – 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя    С.В.Кодінцева