Ухвала 

14 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 302/1799/24
провадження № 61-3588ск26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником Рішком Сергієм Івановичем, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування житлом та зобов`язання звільнити будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 березня 2026 року через підсистему Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Рішком С. І., на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 січня 2026 року (повне судове рішення складено 09 лютого 2026 року).

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 26 березня 2026 року ці недоліки було усунуто.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що повний текст постанови отримано представником позивача адвокатом Рішком С. І. через Електронний суд 18 лютого 2026 року о 16:36 год. До клопотання додано картку руху документу згідно з якою постанова апеляційного суду доставлена до електронного суду 18 лютого 2026 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 16 січня 2019 року у справі № 243/7004/17-ц; від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18; від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17; від 04 липня 2018 року у справі № 353/1096/16-ц; від 09 жовтня 2019 року у справі № 695/2427/16-ц; від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц; від 28 вересня 2022 року у справі № 529/201/20; від 04 грудня 2019 року у справі № 235/9835/15-ц; від 27 лютого 2019 року у справі № 357/7940/16-ц; від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц; від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19; від 18 вересня 2019 року у справі № 826/8066/18; від 04 грудня 2019 року у справі № 826/5942/18; від 03 квітня 2020 року у справі № 580/1154/19; від 08 квітня 2021 року у справі № 640/22398/18; від 12 серпня 2021 року у справі № 819/646/18; від 26 квітня 2022 року у справі № 761/15392/19; від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц; від 10 квітня 2019 року у справі № 604/156/14-ц; від 30 листопада 2022 року у справі № 656/241/19-ц; у постановах Верховного Суду України: від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16; від 29 листопада 2017 року у справі № 753/481/15-ц; від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14; від 15 травня 2017 року у справі № 734/387/15-ц; від 20 травня 2014 року у справі № 3-20гс14; від 18 травня 2016 року у справі № 3-194гс16; у справі № 6-2962цс16.

Разом з тим, постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», на які міститься посилання у касаційній скарзі, не є постановами Верховного Суду, в яких викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах. Тому посилання на указані постанови Пленуму Верховного Суду України не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення. 

Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 29 січня 2026 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 302/1799/24.

Витребувати з Міжгірського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 302/1799/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування житлом та зобов`язання звільнити будинок.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 квітня 2026 року. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар 

Є. В. Краснощоков