РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року 	м. Рівне	№460/5049/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, Рівненської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі - відповідач-1), Рівненської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (далі - відповідач-2) про:
визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 та відповідача-2 щодо нерозгляду у визначеному законодавством порядку поданої позивачем заяви про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення;
зобов`язання відповідача подати на розгляд відповідача-2 подану позивачем заяву про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу відповідного посвідчення;
зобов`язання відповідача-2 розглянути подану позивачем заяву про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу відповідного посвідчення, з урахуванням висновків суду
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.
За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що він мав статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. В листопаді 2023 року Львівською регіональною міжвідомчою експертною комісією встановлено, що захворювання позивача пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Також, в липні 2024 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. З огляду на вказане, в липні 2024 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення. Проте, в липні 2024 року позивач отримав від відповідача-1 лист, яким повідомлено про відмову у встановленні відповідного статусу та наданні посвідчення. Таке рішення відповідача-1 мотивоване тим, що у позивача відсутнє посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 та у дитячому віці йому не встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача-1 та вважає його протиправним, оскільки причиною його захворювання, що призвело до інвалідності, є вплив аварії на Чорнобильській АЕС, а тому він набув право на встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1. Крім того, позивач зазначає, що всупереч положенням чинного законодавства відповідач-1 не скерував його заяву до відповідача-2 для розгляду по суті. Відтак, за вирішенням вказаного питання позивач звернувся до відповідача-2, однак в грудні 2024 року отримав від останнього лист про відсутність підстав для встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення з підстав, тотожним вказаним відповідачем-1. При цьому, у листі відповідач-2 підтвердив, що вдповідач-1 не скеровував йому заяву позивача про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу відповідного посвідчення. З наведених підстав, позивач просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
08.04.2025 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551. На виконання вимог вказаної Постанови Уряду, створено Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян як постійно діючий колегіальний орган Рівненської обласної державної адміністрації. Діяльність названої Комісії регулюється відповідним Положенням, яке затверджене розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 21.08.2018 № 599 (зі змінами). Як вказує відповідач-2, до нього не надходила заява позивача про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу відповідного посвідчення, яке передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 та розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 21.08.2018 № 599. У свою чергу, лист від 22.10.2024 за № 05-П-215, долучений позивачем до позовної заяви як доказ звернення до Комісії, був підготовлений Департаментом соціальної політики Рівненської обласної державної адміністрації, який є окремим структурним підрозділом обласної державної адміністрації зі статусом юридичної особи, до повноважень якого не належить вирішення питань щодо визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян. По суті заявлених позовних вимог відповідач-2 вказує, що право на отримання посвідчення потерпілого категорії 1 мають особи, яким причинний зв`язок інвалідності з насідками Чорнобильської катастрофи було встановлено до досягнення повноліття, однак позивачу такий зв`язок було встановлено після 18 років. З огляду на вказане вище, відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою суду від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.
Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до досягнення повноліття мав статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 15.11.1996.
Відповідно до експертного висновку від 17.11.2023 № 29897, Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія на засіданні № 16 від 17.11.2023 розглянула заяву гр. ОСОБА_1 і надану, згідно Переліку, та зареєстровану в ЛРМЕК 2023 року документацію гр. ОСОБА_1 на предмет встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АВС; встановлений діагноз: семінома лівого яєчка pT3N3M0 ст III кл. гр. II; висновок: захворювання пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи.
Згідно з Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 097844, виданою Рівненською обласною МСЕК № 2 03.07.2024, з 16.02.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із наслідками Чорнобильської катастрофи, на строк до 01.03.2027.
15.07.2024 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою та пакетом документів для встановлення статусу та видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.
Листом від 29.08.2024 за № 138/08-04/2024 відповідач повідомив позивачу про те, що представлені ним документи: довідка медико-соціальної експертної комісії, з пов`язкою захворювання з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, № 907844 видана 03.07.2024 та експертним висновком № 29897 від 17.11.2023, в якому захворювання пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, не дають йому права для встановлення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення категорії 1, у зв`язку з відсутністю посвідчення категорії 3 (для дорослої особи) або вкладки до посвідчення категорії 1 (для дитини з інвалідністю по ЧАЕС) та відсутністю послідовності дій для набуття відповідного статусу, передбаченої статтями 11, 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII. Таким чином, у листі відповідач-1 вказав про відмову у встановленні позивачу статусу особи з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та видачі відповідного посвідчення.
Також, за наслідками розгляду звернення позивача щодо відмови у встановленні статусу особи з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, Департамент соціальної політики Рівненської обласної державної адміністрації листом від 22.10.2024 за № 05-П-215 повідомив, що за інформацією Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації поданий позивачем пакет документів було розглянуто та прийнято рішення щодо відсутності підстав (правової норми) для видачі посвідчення. Також, покликаючись на норми частини третьої статті 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, Департаментом вказано про те, що ні встановлений основний діагноз, ні проживання у дитячому віці на території зони гарантованого добровільного відселення, не дають законних підстав для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи категорії 1.
Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів щодо встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення, а також вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду з цим позовом. 
ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Відповідно до статті 11 Закону № 796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.
Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону № 796-XII. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.
Пунктом 3 частини першої статті 27 Закону № 796-XII передбачено, що до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення.
Відтак, статус потерпілого у розумінні зазначених вище норм мають особи, які до досягнення ними повноліття проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення та після досягнення ними повноліття набули інвалідності, пов`язаної із наслідками Чорнобильської катастрофи відповідно до висновку спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії.
Враховуючи видачу ОСОБА_1 посвідчення дитини, що потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 15.11.1996, позивач є таким, що належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи в розумінні Закону № 796-XII.
За приписами статті 12 Закону № 796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.
Отже, однією з підстав для отримання посвідчення категорії 1 є встановлення уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою.
Пунктом 1 частини першої статті 14 Закону № 796-XII визначено, що до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.
Таким чином, до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать:
інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою;
інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою;
хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.
Порядок видачі посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" (далі - Порядок № 551).
Положеннями абзацу третього пункту 3 Порядку № 551 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 1) серії Б синього кольору.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).
Посвідчення видаються, зокрема:
особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.
Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що у справі, яка розглядається, позивачу для отримання посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 законодавством визначено такі умови:
особа повинна мати статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи;
особі повинен бути встановлений причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня (тобто, на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи) або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Інших вимог для отримання посвідчення категорії 1 серії Б, законодавець не визначає, єдиною умовою є лише відповідний висновок медичної установи.
Тотожної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі № 826/1516/17 (адміністративне провадження №К/9901/18727/18) і суд не має підстав не погодитись із запропонованим підходом.
Статтею 14 Закону №796-XII визначено, що до категорії 1, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. 
Як вже зазначено вище, експертним висновком від 17.11.2023 № 29897, складеним Львівською регіональною міжвідомчою експертною комісією по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено, що захворювання позивача (семінома лівого яєчка pT3N3M0 ст III кл. гр. II) пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи. На підставі вказаного висновку позивачці було встановлено ІІ групу інвалідності на строк до 01.03.2027 (захворювання пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 097844, виданою Рівненською обласною МСЕК № 2 03.07.2024.
Оскільки причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є вплив аварії на Чорнобильській АЕС, що встановлено медичною комісією, суд приходить до висновку про те, що позивач набув право на встановлення йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.
У свою чергу, доводи та твердження відповідачів про відсутність у позивача права на встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, оскільки йому в дитячому віці не встановлювався причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, суд вважає необґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду справи підтверджено наявність причинного зв`язку між захворюванням (інвалідністю) та впливом наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відтак, у даному випадку відмова позивачу у встановленні статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення з наведених вище мотивів є протиправною.
Також, суд враховує, що згідно з пунктом 11 Порядку № 551, рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.
У свою чергу, зі змісту абзацу сьомого пункту 3 Порядку № 551 слідує, що уповноваженими органами з видачі посвідчень потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи є Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації.
Крім того, порядок звернення за отриманням посвідчення потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи регламентований пунктом 11-1 Порядку № 551, відповідно до якого для отримання посвідчення особи подають заяви разом з необхідними документами, зазначеними у пункті 11 цього Порядку, до районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а в разі коли така послуга надається через центр надання адміністративних послуг, - до центрів надання адміністративних послуг.
Заяви разом з необхідними документами подаються в паперовій або за наявності технічної можливості - в електронній формі.
У разі пред`явлення заявником паспорта громадянина України у формі електронного відображення інформації, що міститься у паспорті громадянина України у формі картки, оформленому засобами Єдиного державного демографічного реєстру, разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом, інформацією про місце проживання (за наявності), скановані копії такого документа не подаються.
Районна в мм. Києві та Севастополі держадміністрація опрацьовує інформацію, зазначену в документах, поданих у паперовій формі, та передає їх на розгляд уповноваженому органу.
Виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг протягом семи робочих днів з дати надходження заяви разом з відповідними документами у паперовій формі передає їх виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації.
Виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг за наявності технічної можливості реєструє заяву та формує електронну справу (заповнює відповідні електронні форми з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики), яку надсилає не пізніше наступного робочого дня засобами електронного зв`язку виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації через інформаційні системи Мінсоцполітики з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".
Якщо заяви разом з необхідними для отримання посвідчення документами формуються виконавчим органом сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центром надання адміністративних послуг виключно в електронній справі, такі документи у паперовій формі передаються виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації не рідше ніж раз на два тижні.
Виконавчий орган міської ради міста обласного значення, районна держадміністрація на підставі отриманої електронної справи перевіряє пакет документів та після отримання їх у паперовій формі передає уповноваженому органу.
Видача посвідчення особі провадиться уповноваженим органом через районні в мм. Києві та Севастополі держадміністрації або виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг.
В межах спірних правовідносин уповноваженим органом в розумінні Порядку № 551 виступає Рівненська обласна державна адміністрація, при якій на виконання вимог пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 та на підставі розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 21.08.2018 № 599 (зі змінами) утворено Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян як постійно діючий колегіальний орган Рівненської обласної державної адміністрації.
Натомість, управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації в силу вимог Порядку № 551 наділене повноваженнями щодо перевірки пакету документів, наданих особою за отриманням посвідчення потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи, та передає їх уповноваженому органу.
З наведеним вище узгоджуються приписи Положення про комісію з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, затвердженого розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 21.08.2018 № 599 (в редакції змін, внесених розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 30.01.2019 № 63), згідно з пунктом 14 якого документи засвідчені в установленому законодавством порядку, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, подаються на розгляд Комісії.
Матеріалами судової справи стверджується, що відповідач-1 після отримання заяви позивача про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу відповідного посвідчення не скерував відповідний пакет документів до уповноваженого органу, а натомість самостійно прийняв рішення про відмову в задоволенні заяви, що суперечить встановленому Порядком № 551 алгоритму дій районних державних адміністрацій.
Відтак, позовні вимоги в частині визнання такої бездіяльності відповідача-1 протиправною, а також зобов`язання останнього вчинити відповідні дії, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо розгляду в установленому законом порядку заяви позивача, а також зобов`язання відповідача-2 розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків, задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено судом, відповідач-1 у відповідності до вимог пункту 11-1 Порядку № 551 не скерував наданий позивачем пакет документів до відповідача-2 як уповноваженого органу. Відтак, неотримання відповідачем-2 заяви позивача від 15.07.2024 нівелює наявність в останнього обов`язку щодо розгляду такої заяви та, відповідно, вказує на відсутність у зв`язку з цим порушення прав позивача з боку відповідача-2.
При цьому, суд зауважує, що не є доказом надходження заяви позивача від 15.07.2024 до відповідача-2 лист Департаменту соціальної політики Рівненської обласної державної адміністрації від 22.10.2024 за № 05-П-215, оскільки, як слідує із змісту вказаного листа, він був підготовлений та наданий позивачу на його звернення щодо підстав відмови у наданні статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 в порядку Закону України "Про звернення громадян". Також, змістом названого лист стверджується протилежне, а саме те, що відповідач-1 не скеровував пакет документів позивача до відповідача-2.
Більше того, з огляду на вказані вище висновки суду, до повноважень Департаменту соціальної політики Рівненської обласної державної адміністрації, не належить вирішення питань щодо визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян.
Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовну заяву належить задовольнити частково.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову до суду на підставі пунктів 9, 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.
Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, Рівненської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, яка полягає у непередачі заяви ОСОБА_1 про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу відповідного посвідчення до Рівненської обласної державної адміністрації для розгляду Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації передати заяву ОСОБА_1 про встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу відповідного посвідчення до Рівненської обласної державної адміністрації для розгляду Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян.
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 16.02.2026. 
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач - Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул. Демократична, буд. 46, м. Сарни, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34502; код ЄДРПОУ/РНОКПП 03195398);
відповідач - Рівненська обласна державна адміністрація в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (майдан Просвіти, 1, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33013; код ЄДРПОУ/РНОКПП 13986712).

Суддя       Ольга ПОЛІЩУК