ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/6338/26
провадження № 3/753/2170/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 130 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:

04 березня 2026 року о 23 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 будучи особою яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, керував автомобілем "Mitsubishi" д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Миколи Бажана, 1Л у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей погано реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, блідність шкірного покриву обличча, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, чим порушив порушив вимоги п. 2.5.ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини свого неприбуття суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відомі його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також те, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього буде розглядатися в Дарницькому районному суді м. Києва.
Окрім цього, судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення права ОСОБА_1 взяти безпосередню участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього в суді. Однак враховуючи те, що у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не визнана обов`язковою, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід розглянути за наявними у справі доказами, що за вказаних вище обставин не буде порушенням права останнього на захист.
Також вказане рішення суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Дослідивши дані, які відображено у: протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6768372, довідці, картках обліку, постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2025 року, постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2025 року, а також відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки з долученого відеозапису встановлено, що останній відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння та зауважив, що усвідомлює наслідки своїх дій.
Окрім цього, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою серій ЕНА № 6768372.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що постановами Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2025 року та Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2025 року ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Вказані постанови набрали законної сили, не скасовані та є чинними, що свідчить про те, що ОСОБА_1 на момент вчинення праврпорушення був особою яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП. 
Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 130 України з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на десять років.
Питання про конфіскацію транспортного засобу, судом не вирішується, оскільки в матеріалах справи наявна інформація, що даний автомобіль  ОСОБА_1 не належить. 
На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 300, 301, 304, 307, 308, КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 000 н.м.д.г., що складає 51 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на десять років.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: