Номер провадження: 22-ц/813/4239/26 
Справа № 522/13372/24
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІменемУкраїни
16.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , 
на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Шенцевої О. П., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі уповноваженого представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за п`ятьма договорами: 1) за кредитним договором №9521795 в розмірі 23 666,91 грн, з яких: 6 720,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 946,91 грн - сума заборгованості за відсотками; 2) за договором №76866181 в розмірі 13 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 800,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 3) за договором №6294249 в розмірі 13 116,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 116,50 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 4) за договором №10178-10/2023 в розмірі 15 440,88 грн, з яких: 2 687,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 753,38 грн - сума заборгованості за відсотками; 5) за договором №13495-10/2023 в розмірі 8 450,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованість за договорами у розмірі 74 474,29 грн, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 17.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9521795 від 17.10.2023. Між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 29.01.2024 укладено договір факторингу №29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у відповідному реєстрі. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 666,91 грн.
19.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76866181 від 19.10.2023. Між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №18 від 27.02.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 800,00 грн.
10.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №6294249 від 10.10.2023. Між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 11.01.2024 укладено договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у відповідному реєстрі. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 116,50 грн.
08.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10178-10/2023 від 08.10.2023. Між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 29.04.2024 укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у відповідному реєстрі. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 440,88 грн.
10.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №13495-10/2023 від 10.10.2023. Між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 21.03.2024 укладено договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у відповідному реєстрі. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №21032024 від 21.03.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 450,00 грн.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в загальному розмірі 74 474,29 грн, яку і заявлено до стягнення у пред`явленому позивачу ОСОБА_1 позові.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 22 квітня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором №9521795 в розмірі 23 666,91 грн, з яких: 6 720,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 946,91 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором №76866181 в розмірі 13 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 800,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором №6294249 в розмірі 13 116,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 116,50 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; за договором №10178-10/2023 в розмірі 15 440,88 грн, з яких: 2 687,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 753,38 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором №13495-10/2023 в розмірі 8 450,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив з того, що первісні кредитори належним чином виконали свої зобов`язання за кредитними договорами, а відповідач допустив порушення умов договорів, грошові кошти у визначений строк не повернув, порушивши графіки погашення заборгованості. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в загальному розмірі 74 474,29 грн та доказів сплати боргу відповідачем не надано, тому суд прийшов до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню. 
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 03 липня 2025 заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишив без задоволення. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити дію заочного рішення Приморського районного суд м. Одеси від 22 квітня 2025 року, скасувати заочне рішення Приморського районного суд м. Одеси від 22 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Щодо першого кредитного договору апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять повного тексту договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, не зрозуміло, яка загальна сума права вимоги, що відступається за даним договором, не відображена ціна продажу за договором та відсутні докази перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги. Сам кредитний договір не містить умов, у який строк кредитодавець зобов`язується надати позику. Доказів про отримання коштів відповідачем матеріали справи не містять. Тобто, позивачем не доведено доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором №9521795 від 17.10.2023, а також не доведено факт отримання коштів відповідачем.
З приводу другого кредитного договору скаржник зазначає, що в матеріалах справи наявна додаткова угода №20 від 27.02.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, із змісту якої не зрозуміло, яку суму прав вимоги отримав позивач від клієнта (позикодавця), оскільки дана інформація видалена. Реєстр боржників №18 взагалі не містить підписів уповноважених осіб. Доказів про отримання коштів відповідачем матеріали справи не містять. Тобто, позивачем не доведено доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором №76866181 від 19.10.2023, а також не доведено факт отримання коштів відповідачем.
Щодо третього кредитного договору скаржник зазначає, що очевидним є факт приховування ціни відступлення з боку позивача, відсутні підписи уповноважених осіб на витязі з реєстру боржників №2 до договору факторингу. Матеріали справи не містять факту здійснених розрахунків між позивачем та клієнтом. Доказів про отримання коштів відповідачем матеріали справи не містять. Тобто, позивачем не доведено доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором №6294249 від 10.10.2023, а також не доведено факт отримання коштів відповідачем.
Скаржник зазначає, що по четвертому договору очевидним є факт приховування ціни відступлення з боку позивача, відсутні підписи уповноважених осіб на витязі з реєстру боржників 29.04.2024 до договору факторингу. Матеріали справи не містять факту здійснених розрахунків між позивачем та клієнтом. Доказів про отримання коштів відповідачем матеріали справи не містять. Відповідно до умов кредитного договору №10178-10/2023 від 08.10.2023 відповідач мав би отримати 3 000,00 грн на картковий рахунок, а відповідно до додаткової угоди до договору зазначено, що позикодавець надає кредит у розмірі 11 275,11 грн з процентною ставкою 3,65 % річних, при цьому позивач не надає жодних доказів отримання відповідачем вказаних коштів, а посилаючись на витяг з реєстру боржників вказує, що основна сума боргу 2 687,50 грн. Тобто, позивачем не доведено доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором №10178-10/2023 від 08.10.2023, а також не доведено факт отримання коштів відповідачем.
З приводу п`ятого кредитного договору скаржник зазначає, що матеріали справи не містять факту здійснених розрахунків між позивачем та клієнтом. Доказів про отримання коштів відповідачем матеріали справи теж не містять. Очевидним є факт приховування ціни відступлення з боку позивача, відсутні підписи уповноважених осіб на витязі з реєстру боржників 21.03.2024 до договору факторингу. Тобто, позивачем не доведено належним чином факт переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги за кредитними договорами, а також не доведено суму стягнення з огляду на різні умови в кредитних договорах.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.09.2025 року відкрито апеляційне провадження та Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копію ухвали про відкриття провадження від 12.09.2025 року та апеляційну скаргу отримало 15.09.2025 року о 04:20:02 та 08.08.2025 року о 15:37:28 відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. 
Правом на подання відзиву позивач не скористався.
Позивач ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 12.09.2025 року отримала 15.09.2025 року о 04:20:02 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 74 474,29 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 х 30 = 90 840,00 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України. 
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України. 
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. 
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що первісні кредитори належним чином виконали свої зобов`язання за кредитними договорами, а відповідач допустив порушення умов договорів, грошові кошти у визначений строк не повернув, порушивши графіки погашення заборгованості. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в загальному розмірі 74 474,29 грн та доказів сплати боргу відповідачем не надано, тому суд прийшов до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Щодо договору про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9521795, на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 7 000,00 грн, загальним строком на 105 днів з 17.10.2023 і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.2-1.3 договору).
Згідно п. 1.3.1 договору, пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 01.11.2023 (рекомендована дата платежу).
Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 30.01.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2 договору). 
Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.11.2023 (день завершення пільгового періоду, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 30.01.2024 (останнього дня строку кредитування).
Пунктом 1.5.2 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 10,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, а згідно пункту 1.5.3 договору - проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18 900,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
У вказаному договорі (п. 2.1) вказано, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що договір про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023 року підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (659393).
Також матеріали справи містять додаток №2 до договору про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023 - заяву на отримання кредиту, яка містить інформацію про позичальника ОСОБА_1 , суму кредиту - 7 000,00 грн, загальний строк кредитування - 105 днів, з яких пільговий період - 15 днів, поточний період - 90 днів, денна процентна ставка: протягом пільгового періоду - 0,01 %, протягом поточного періоду - 3,00 %, комісія за надання кредиту - 0,00 %; платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: VISA DEBIT CLASSIC НОМЕР_1 , банк, що випустив картку: НОМЕР_1 . Додаток №3 до договору про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023 містить додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором, зокрема номер телефону НОМЕР_3 . 
Відповідачем не оспорюється факт укладення договору про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023року.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 29.01.2024 укладено договір факторингу №29012024, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги виконання зобов`язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плат за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку та є невід`ємною частиною договору. 
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №1 за договором факторингу №29012024 від 29.01.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №1 кількістю 3397, після чого з урахуванням п. 1.2 договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 23 666,91 грн, з яких: 6 720,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 946,91 грн - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , а тому з урахуванням приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України вимога позивача про стягнення суми основного зобов`язання - 6 720,00 грн є правомірною та ґрунтується на вимогах закону, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її задоволення.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
У ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. 
У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: 
- припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови); 
- вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12(пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови); 
- якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови); 
- у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови). 
Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості за відсотками становить 16 946,91 грн.
Зважаючи на обов`язок суду належним чином дослідити поданий позивачем розрахунок заборгованості, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок (постанова Верховного Суду в справі №775/7704/15 від 23 січня 2018 року), колегія суддів здійснює перевірку нарахованої до стягнення заборгованості за відсотками.
За умовами кредитування сума кредиту становить 7 000,00 грн, загальний строк кредитування - 105 днів, з яких пільговий період - 15 днів, поточний період - 90 днів, денна процентна ставка: протягом пільгового періоду - 0,01 %, протягом поточного періоду - 3,00 %, отже, розрахунок процентів проводиться наступним чином: (7 000,00 грн х 0,01% х 15 днів) + (7 000,00 грн х 3,00 % х 90 днів) = 10,50 грн + 18 900,00 =18910,50 грн.
Враховуючи приписи, визначені ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за відсотками у заявленому позивачем розмірі 16 946,91 грн.
За встановлених обставин колегія суддів вважає, що сторонами погоджено всі істотні умови кредитного договору (сума кредиту, дата його видачі, строк надання коштів, розмір процентів та умови кредитування).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України).
Доводи скаржника щодо відсутності у кредитному договорі умов щодо строку надання позики та доказів про отримання відповідачем коштів підлягають відхиленню, адже жодних доказів на спростування належності їй як банківської картки - VISA DEBIT CLASSIC НОМЕР_1 , так і номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , зважаючи на те, що тягар доказування відсутності заборгованості та факту укладення договору у даній категорії спорів покладено саме на відповідача остання не надала. Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить той самий номер засобів зв`язку, що вказаний у додатку №3 до договору про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023. 
Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, не проведено власний контррозрахунок, не доведено, що на час апеляційного перегляду цієї справи укладений договір про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023 у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. 
У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). 
Як зазначалося вище, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 29.01.2024 укладено договір факторингу №29012024, згідно п.1.2 якого перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 
Відповідно до п.2.1.7. договору факторингу, на день укладення цього договору, право вимоги, яке відступається за цим договором, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість боржників перед клієнтом, заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), не погашена, не прощена, не стягнена, а також вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтом не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями. 
Відповідно п.1.3. договору факторингу, клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. 
Отже, позивач належними та допустимими доказами довів обставини щодо його права вимоги до ОСОБА_1 , яке перейшло до нього на підставі вказаного вище договору факторингу, який у судовому порядку недійсним не визнавався, тобто презумпцію його правомірності скаржником не спростовано, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем, тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги колегія суддів відхиляє як неспроможні. 
Щодо договору позики №76866181 від 19.10.2023
19.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №76866181 від 19.10.2023, на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 4 000,00 грн строком на 20 днів (з 19.10.2023 по 07.11.2023), процентна ставка 2,5 % (фіксована), знижена процентна ставка 1 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною за день) 2,70 %.
Згідно з п.1 договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позивальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Підписанням цього договору позики позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.п. 5.1 договору), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики вкінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. 5.3 договору).
Відповідно до п. 20 договору, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 
Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ.
Згідно п. 24 договору, договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст. ст. 6, 627 ЦК України.
Відповідачем не оспорюється факт укладення договору позики №76866181 від 19.10.2023року.
Між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до п. 1.1. якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. 
Матеріали справи також містять додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладену 28.07.2021, додаткову угоду №20 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладену 27.02.2024, акт прийому-передачі реєстру боржників №18 від 27.02.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, складений 27.02.2024.
Відповідно до реєстру боржників №18 від 27.02.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 800,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , а тому вимога цього позивача про стягнення суми основного зобов`язання у розмірі 4 000,00 грн є правомірною та ґрунтується на вимогах закону, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її задоволення.
Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором №76866181 від 19.10.2023 у розмірі 13 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 800,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
З матеріалів справи вбачається, що договір позики №76866181 від 19.10.2023, а також додаток №1 до договору позики №76866181 від 19.10.2023 - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (610vqzfati).
Зважаючи на обов`язок суду належним чином дослідити поданий позивачем розрахунок заборгованості, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок (постанова Верховного Суду в справі №775/7704/15 від 23 січня 2018 року), колегія суддів здійснює перевірку нарахованої до стягнення заборгованості за відсотками.
За умовами кредитування сума кредиту становить 4 000,00 грн, строк кредитування - 20 днів, процентна ставка - 2,5 %, отже, розрахунок процентів проводиться наступним чином: 4 000,00 грн х 2,5 % х 20 днів = 2 000,00 грн.
Отже, вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 9 800,00 грн, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вказані проценти були нараховані позивачем поза межами строку кредитування, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині нарахування процентів поза строком кредитування підлягає скасуванню, а вимоги апеляційної скарги в цій частині задоволенню.
Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять, а тому висновки суду про доведеність позову в цій частині є помилковими. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування вочевидь порушить баланс інтересів сторін та на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. 
Отже, нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст. 1048 ЦК України.
Доводи скаржника щодо відсутності доказів про отримання відповідачем коштів підлягають відхиленню, адже жодних доказів на спростування належності як банківської картки - НОМЕР_1 , відомості про яку наявні у додатку №1 до договору, так і номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , зважаючи на те, що тягар доказування відсутності заборгованості та факту укладення договору у даній категорії спорів покладено саме на відповідача остання не надала. Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить той самий номер засобів зв`язку, що вказаний у додатку №1 до договору позики №76866181 від 19.10.2023.
Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, не проведено власний контррозрахунок.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги до неї за договором позики №76866181 від 19.10.2023 колегія суддів відхиляє як неспроможні оскільки право вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Позивач належними та допустимими доказами довів обставини щодо його права вимоги до ОСОБА_1 , яке перейшло до нього на підставі договору факторингу, який у судовому порядку недійсним не визнавався, тобто презумпцію його правомірності скаржником не спростовано, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем, тому відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. 
Щодо договору позики №6294249 від 10.10.2023
10.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №6294249 від 10.10.2023, згідно з п.2.1. якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.
Сума позики становить 5 000,00 грн (п. 2.3.3 договору), строк позики - загальний строк до 16.12.2013 (67 днів) (п. 2.3.4 договору), дата надання позики - 10.10.2023 (п. 2.3.5 договору), дата повернення позики - 16.12.2023 (п. 2.3.6 договору).
Акційна процентна ставка, фіксована: 2,49 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 цього договору (п.2.4.1). 
Базова процентна ставка, фіксована: 2,49 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору (п. 2.4.2). 
Основна процентна ставка, фіксована: 3,0 % на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору (п. 2.4.3).
Відповідно до п. 2.5 договору, позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.
Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - f27675 і був надісланий на номер телефону відповідача НОМЕР_3 , про що свідчить розділ 11 договору позики «Реквізити та підписи сторін». 
Відповідачем не оспорюється факт укладення договору позики №6294249 від 10.10.2023 року.
Між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 11.01.2024 укладено договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (проценти за користування позикою та проценти за простроченою позикою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 
Згідно п.1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 
Матеріали справи також містять додаткову угоду №2 до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2021, укладену 15.02.2024, акт прийому-передачі реєстру боржників №2 за договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2021, складений 15.02.2024.
Відповідно до реєстру боржників №2 від 15.02.2024 до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13 116,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 116,50 грн - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , а тому вимога позивача про стягнення суми основного зобов`язання у розмірі 5 000,00 грн є правомірною та ґрунтується на вимогах закону, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її задоволення.
Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість за договором позики №6294249 від 10.10.2023 у розмірі 13 116,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 116,50 грн - сума заборгованості за відсотками.
За встановлених обставин колегія суддів вважає, що сторонами погоджено всі істотні умови кредитного договору (сума кредиту, дата його видачі, строк надання коштів, розмір процентів та умови кредитування), при цьому вказаний договір недійсним не визнавався, доказів цього не надано. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України).
Доводи скаржника щодо відсутності доказів про отримання відповідачем коштів підлягають відхиленню, адже жодних доказів на спростування належності як банківської картки - НОМЕР_1 , так і номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , зважаючи на те, що тягар доказування відсутності заборгованості та факту укладення договору у даній категорії спорів покладено саме на відповідача остання не надала. Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить той самий номер засобів зв`язку, що вказаний у договорі позики №6294249 від 10.10.2023.
Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, не проведено власний контррозрахунок, не доведено, що на час апеляційного перегляду цієї справи, укладений договір позики №6294249 від 10.10.2023 у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги до неї за договором позики №6294249 від 10.10.2023, колегія суддів відхиляє як неспроможні, оскільки право вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Позивач належними та допустимими доказами довів обставини щодо його права вимоги до ОСОБА_1 , яке перейшло до нього на підставі договору факторингу, який у судовому порядку недійсним не визнавався, тобто презумпцію його правомірності скаржником не спростовано, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем, тому відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Щодо кредитного договору №10178-10/2023 від 08.10.2023
08.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №10178-10/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
В пункті 1.2 договору про надання фінансового кредиту зазначено, що метою отримання кредиту є власні потреби клієнта, кредит надається строком на 360 днів, дата надання кредиту 08.10.2023 року, наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день строку кредитування, дата погашення кредиту 01.10.2024 року. 
Процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього договору ( п. 1.4.1 договору). 
Згідно п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-хххх-5862 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - W1286.
28.02.2024 ОСОБА_1 подала заявку на реструктуризацію заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №10178-10/2023 від 08.10.2023, у якій просила з метою досудового врегулювання заборгованості здійснити реструктуризацію заборгованості за договором на наступних умовах: сума кредиту - 11 275,11 грн, строк кредиту - 233, розмір процентів - 0,01 % в день, платежі - визначаються графіком платежів.
Згідно додаткової угоди до договору про надання фінансового кредиту №10178-10/2023 від 08.10.2023, укладеної 28.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , сторони домовились пункт 1.1 договору викласти в наступній редакції: товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 11 275,11 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, сторони домовились пункт 1.2 договору викласти в наступній редакції: тип кредиту - кредит, мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта, кредит надається строком на 233 днів, дата надання кредиту 08.10.2023 року, наданий кредит клієнт зобов`язується погасити відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору, сторони домовились пункт 1.4.1 договору викласти в наступній редакції: процентна ставка становить 0,01 % в день (3,65 % річних) та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору. 
Відповідно до пункту 5 наведеної угоди, клієнт, підписавши цю угоду, погоджується та розуміє, що сума кредиту, вказана в п.1.1 цього договору, складається з суми виданого кредиту клієнта та всіх нарахованих процентів на дату укладення цієї угоди.
В той же час, у відповідності до п. 7 додаткової угоди, у випадку несплати клієнтом першого платежу у сумі/строки відповідно до графіку платежів ця угода втрачає свою силу та клієнт зобов`язаний здійснювати погашення відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту, який діяв до укладення цієї угоди. Ця угода вступає в силу з моменту оплати першого платежу відповідно до графіку платежів. 
З додатку №1 до додаткової угоди від 28.02.2024 вбачається, що сторони погодили графік платежів за кредитним договором та суму заборгованості у розмірі 11 275,11 грн реструктуризовано на період з 28.02.2024 по 27.05.2024. Вказаний додаток підписано відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W7484.
29.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено договір факторингу №29042024, згідно якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Згідно п. 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Матеріали справи також містять акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29042024 від 29.04.2024, складений 29.04.2024.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 15 440,88 грн, з яких: 2 687,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 753,38 грн - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 . З урахуванням відсутності в матеріалах справи відомостей про сплату відповідачем першого платежу відповідно до графіку платежів, визначених в додатковій угоді між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 від 28.02.2024, остання втратила свою силу та позивачем заявлено до стягнення суми, що визначені відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту, який діяв до укладення цієї угоди, а тому вимога позивача про стягнення суми основного зобов`язання - 2 687,50 грн є правомірною та ґрунтується на вимогах закону, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її задоволення.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідним перевірити нарахування заборгованості за кредитним договором 10178-10/2023 від 08.10.2023 приписам, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
22 листопада 2023 був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Закон набрав чинності 24 грудня 2023. 
Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення, зокрема, до Закону України №1734- VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». 
Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
При цьому, пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону №3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно). 
Враховуючи наведене, на спірні правовідносини поширюються вищезазначені обмеження щодо розміру процентної ставки.
Так, договір про надання фінансового кредиту №10178-10/2023 укладено 08.10.2023 року, тому розмір процентної ставки з 08.10.2023 по 22.04.2024 включно підлягає обрахуванню з розрахунку 2,5 % (п. 1.4.1 договору), а з 23.04.2024 до 28.04.2024 включно - 1, 5 %.
Отже, розмір процентів за користування вищенаведеним кредитом у розмірі 3 000,00 грн з урахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування» відповідає розрахунку: з 08.10.2023 по 22.04.2024 включно (3 000,00 грн х 2,5 % х 198 днів = 14 850,00 грн) + з 23.04.2024 до 28.04.2024 включно (3 000,00 грн х 1,5 % х 6 днів = 270 грн), а всього 15 120,00 грн.
Враховуючи приписи, визначені ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за відсотками у заявленому розмірі 12 753,38 грн.
За встановлених обставин колегія суддів вважає, що сторонами погоджено всі істотні умови кредитного договору (сума кредиту, дата його видачі, строк надання коштів, розмір процентів та умови кредитування), при цьому вказаний договір недійсним або неукладеним не визнавався, доказів цього не надано. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України).
Доводи скаржника щодо відсутності доказів про отримання відповідачем коштів підлягають відхиленню, адже жодних доказів на спростування належності їй як банківської картки - НОМЕР_1 хх-хххх-5862, так і номеру мобільного телефону НОМЕР_3 (наприклад, довідки з банку та від мобільного оператора щодо зареєстрованих на ім`я відповідача банківських карток та номерів телефонів), зважаючи на те, що тягар доказування відсутності заборгованості та факту укладення договору у даній категорії спорів покладено саме на відповідача остання не надала. Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить той самий номер засобів зв`язку, що вказаний у договорі про надання фінансового кредиту №10178-10/2023 від 08.10.2023 року.
Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, не проведено власний контррозрахунок, не доведено, що на час апеляційного перегляду цієї справи, укладений договір позики у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги до неї за вказаним договором, колегія суддів відхиляє, оскільки право вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Позивач належними та допустимими доказами довів обставини щодо його права вимоги до ОСОБА_1 , яке перейшло до нього на підставі договору факторингу, який у судовому порядку недійсним не визнавався, тобто презумпцію його правомірності скаржником не спростовано, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем, тому відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Щодо кредитного договору №13495-10/2023 від 10.10.2023
10.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №13495-10/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
В пункті 1.2 договору про надання фінансового кредиту зазначено, що метою отримання кредиту є власні потреби клієнта, кредит надається строком на 360 днів, дата надання кредиту 10.10.2023 року, наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день строку кредитування, дата погашення кредиту 03.10.2024 року. 
Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього договору ( п. 1.4.1 договору). 
Згідно п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-хххх-5862 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - W2248.
Відповідачем не оспорюється факт укладення кредитного договору №13495-10/2023 від 10.10.2023 року.
21.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено договір факторингу №21032024, згідно якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Згідно п. 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Матеріали справи також містять належним чином засвідчену копію акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №21032024 від 21.03.2024, складений 21.03.2024.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21032024 від 21.03.2024 року, яка належним чином засідчена, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 8 450,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , а тому вимога позивача з урахуванням приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України про стягнення суми основного зобов`язання - 2 000,00 грн є правомірною та ґрунтується на вимогах закону, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її задоволення.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №13495-10/2023 від 10.10.2023року станом на 21.03.2024 року заборгованість за відсотками складає 6450 грн.
Враховуючи приписи, визначені ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за відсотками у заявленому розмірі 6 450,00 грн.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України).
Доводи скаржника щодо відсутності доказів про отримання відповідачем коштів підлягають відхиленню, адже жодних доказів на спростування належності їй як банківської картки - НОМЕР_1 хх-хххх-5862, так і номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , зважаючи на те, що тягар доказування відсутності заборгованості та факту укладення договору у даній категорії спорів покладено саме на відповідача остання не надала. Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить той самий номер засобів зв`язку, що вказаний у договорі про надання фінансового кредиту №13495-10/2023 від 10.10.2023 року.
Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, не проведено власний контррозрахунок, не доведено, що на час апеляційного перегляду цієї справи, укладений договір позики у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги за вказаним договором, колегія суддів відхиляє як неспроможні, оскільки право вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Позивач належними та допустимими доказами довів обставини щодо його права вимоги до ОСОБА_1 , яке перейшло до нього на підставі договору факторингу, який у судовому порядку недійсним не визнавався, тобто презумпцію його правомірності скаржником не спростовано, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем, тому відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
З урахуванням наведених доводів колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року зміні шляхом зменшення загальної суми заборгованості з 74 474,29 грн до 66 674,29 грн, а саме:
1) за договором про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023 в розмірі 23 666,91 грн, з яких: 6 720,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 946,91 грн - сума заборгованості за відсотками; 
2) за договором позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №76866181 від 19.10.2023 в розмірі 6 000,00 грн., з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 
3) за договором позики №6294249 від 10.10.2023 в розмірі 13 116,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 116,50 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 
4) за договором про надання фінансового кредиту №10178-10/2023 від 08.10.2023 в розмірі 15 440,88 грн, з яких: 2 687,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 753,38 грн - сума заборгованості за відсотками; 
5) за договором про надання фінансового кредиту №13495-10/2023 від 10.10.2023 в розмірі 8 450,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 
Щодо суті апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Апеляційний суд вважає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року слід змінити, зменшивши розмір стягнутої заборгованості за п`ятьма договорами у загальному розмірі з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 74 474,29 грн до 66 674,29 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 23.07.2024 року. 
Оскільки за результатами перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції апеляційним судом встановлено наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині зменшення розміру заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Європейська агенція з повернення боргів» з 74 474,29 грн до 66 674,29 грн, апеляційний суд змінює розподіл судових витрат.
Так, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню частково на 89,5 % (66 674,29 грн. х 100/74 474,29 грн), тому з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2 710,06 грн (3 028,00 грн х 89,5/100).
За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3 633,00 грн, що підтверджується квитанцією ID №6243-4593-7967-1080 від 07.08.2025 року. 
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а саме на 10,5 %, то з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 10,5 % від суми сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, тобто від 3 633,00 грн, а саме 381,47 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. 
Таким чином, ураховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 328,59 грн (2 710,06 грн - 381,47 грн). 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року змінити, зменшивши розмір стягнутої заборгованості за п`ятьма договорами у загальному розмірі з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, з 74 474,29 грн до 66 674,29 грн.
Викласти абзац другий резолютивної частини заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 в наступній редакції: 
«Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, суму заборгованості за п`ятьма договорами у загальному розмірі 66 674,29 грн, а саме:
1) за договором про споживчий кредит №9521795 від 17.10.2023 в розмірі 23 666,91 грн, з яких: 6 720,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 946,91 грн - сума заборгованості за відсотками; 
2) за договором позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №76866181 від 19.10.2023 в розмірі 6 000,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 
3) за договором позики №6294249 від 10.10.2023 в розмірі 13 116,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 116,50 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 
4) за договором про надання фінансового кредиту №10178-10/2023 від 08.10.2023 в розмірі 15 440,88 грн, з яких: 2 687,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 753,38 грн - сума заборгованості за відсотками; 
5) за договором про надання фінансового кредиту №13495-10/2023 від 10.10.2023 в розмірі 8 450,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками».
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року в частині стягнення судового збору скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, судовий збір у розмірі 2 328,59 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко 

М.В. Назарова