Справа № 569/21004/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Рівне 

Рівненський міський суд Рівненської області 
в складі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 12025186010000120 від 07.02.2025 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Розваж, Острозького р-ну, Рівненської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого востаннє 20.05.2025 року Центрально - Міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час фактично перебуваючого в «Катеринівська виправна колонія № 46», що за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Катеринівка
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
з участю учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 06 лютого 2025 року близько 16 год. 40 хв. перебуваючи за адресою: м. Рівне, вул. Гетьмана Полуботка, будинок 15А, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_5 , під приводом зателефонувати, незаконно заволодів мобільним телефоном марки “Samsung Gаlаху А05”, вартістю 3468 гривень, чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди у вказаному розмірі.
Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердив вище зазначені обставини, пояснив, що 06 лютого 2025 року близько 16 год. 40 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у своєї знайомої ОСОБА_5 , під приводом зателефонувати, попросив у неї її мобільний телефон марки “Samsung Gаlаху А05”. Потім не маючи бажання його повертати власнику, продав його, а виручені кошти витратив на власні потреби.У вчиненому щиро розкаюється. На досудовому слідстві та в суді усе добровільно розповів.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання подала заяву в якій вказала, що не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Підтримала поданий нею цивільний позов. Просила призначити покарання відносно обвинуваченого на розсуд суду.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжких злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який в даний час засуджений за злочин пов`язаний із самовільним залишенням військової частини, має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність судимості, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
По справі проведено експертизу за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 128, 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання визначеного даним вироком, більш суворим визначеним Центрально - Міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20.05.2025 року, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, з 03 березня 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 6361,20 (шести тисяч триста шістдесят однієї) гривні 20 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_6