ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/2339/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року (суддя Казанчук Г.П.) в справі №340/2339/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС) про:
визнання протиправним та скасування рішення №59 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 »;
зобов`язання поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 в Реєстрі платників єдиного податку з 30 вересня 2024 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС в Кіровоградській області №59 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Зобов`язано Головне управління ДПС в Кіровоградській області відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платників єдиного податку з 30.09.2024 року.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Апелянт вказує, що платником 01.05.2024 № 9113522684 подано податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця та задекларовано загальну суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті, – 56294,65 грн. Станом на 20.05.2024 сплата відсутня, заборгованість становила – 56294,65 грн, що й стало підставою відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України для прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку. 
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та з 12.09.2019 року перебував на спрощеній системі оподаткування.
30.09.2024 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку, в результаті якої складений акт про результати перевірки сплати податків та зборів №59/1-28-24-10/ НОМЕР_1 , у якому зазначено, що сума заборгованості по сплаті єдиного податку за 2024 рік (більш двох послідовних кварталів), станом на 30.09.2024 складає 56294,65 грн. Передбачена відповідальність: відповідно до абз. 3 п. 299.0 ст. 299, абз.8 пп. 298.2.3 п .298.2 ст. 298 ПК України – реєстрація платника єдиного податку анулюється за рішенням органу державної податкової служби у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення №59 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ОСОБА_1 .
Оскаржуване рішення прийнято на підставі того, що позивач має податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що підтверджується даними контролюючого органу, відомостями АІС “Податковий блок”. При цьому, передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті.
У зв`язку із відсутністю відповідно до бази даних ІС Податковий блок податкового боргу у позивача суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення позивача статусу платника єдиного податку.
З урахуванням висновків суду щодо протиправності рішення відповідача та з метою належного захисту порушених прав позивача суд першої інстанції задовольнив вимогу позивача стосовно зобов`язання поновити в реєстрі платників єдиного податку запис про реєстрацію платником єдиного податку як похідну від першої.
Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 12 вересня 2019 року перебував на спрощеній системі оподаткування.
ГУ ДПС 30 вересня 2024 року проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складений акт №59/1-28-24-10/ НОМЕР_1 , яким встановлено, що сума заборгованості по сплаті єдиного податку за 2024 рік (більш двох послідовних кварталів) станом на 30 вересня 2024 року складає 56 294,65 грн. 
Рішенням ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято 30 вересня 2024 року рішення №59 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ОСОБА_1 .
Підставою анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку є наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім п. 59.1 ст. 59 ПК України, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів – в останній день другого із двох послідовних кварталів (абз) 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
За приписами пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України (далі - ПК України, застосовується редакція, чинна на час виникнення спірних правовідносин) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Пунктом 291.3 статті 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Не мають права обрати та перебувати на спрощеній системі оподаткування, а також не мають права підтвердити статус платника єдиного податку четвертої групи платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій. 
Відповідно до підпункту 3) пункту 291.4 статті 291 цього кодексу суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 
фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;
електронні резиденти (е-резиденти), які зареєструвалися як фізичні особи - підприємці, здійснюють господарську діяльність з надання послуг, виробництва та/або продажу товарів виключно на користь нерезидентів України, за умови що протягом календарного року вони відповідають сукупності таких критеріїв:
не використовують працю найманих осіб - громадян або резидентів України;
не отримують доходи з джерелом походження з України, крім пасивних доходів;
обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Приписами підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України встановлено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (абзац 8).
Відповідно до абзацу 3) пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 299.11 статті 299 цього кодексу у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз наведених вище норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.
При цьому контролюючий орган повинен дотримуватися певних умов.
В контексті спірних правовідносин такими умовами є: 1) наявність у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів; 2) прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з першого числі місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення, саме на підставі акту перевірки.
За позицією апелянта позивачем 01 травня 2024 року № 9113522684 подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, задекларовано загальну суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті, – 56294,65 грн. Станом на 20 травня 2024 року сплата відсутня, заборгованість становила 56294,65 грн, що й стало підставою відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України для прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку. 
Судом встановлено, що позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку за 2023 рік №9385147934 вiд 04 березня 2024 року, термін сплати податкового зобов`язання - 04 березня 2024 року, в якій задекларовано суму єдиного податку у розмірі 29601,87 грн, проте задекларовану суму податкового зобов`язання протягом десяти днів не сплачено, у зв`язку з чим станом на 01 квітня 2024 року був наявний податковий борг в сумі 29590,22 грн.
При цьому відповідач вказує про наявність суми податкового боргу станом і на 01 травня 2024 року в сумі 29590,22 грн.
Відповідно до інформації з ІКС станом на 01 травня 2024 року за кодом операції « 101» зараховано 29 590,22 грн; за кодом операції « 950» 29590,22 погашення недоїмки.
Отже, станом на 01 травня 2024 року позивачем не мав заборгованості зі сплати єдиного податку.
20 травня 2024 року за №9113522684 позивачем подано податкову декларацію, якою самостійно визначено податкове зобов`язання в сумі 56294,65 грн, податковий борг погашено 29 січня 2025 року.
Отже, станом на 01 червня 2024 року, 01 липня 2024 року, 01 серпня 2024 року та 01 вересня 2024 року був наявний несплачений податковий борг, і такий борг був існував протягом 5 місяців, а не 6, як того вимагає закон.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для виключення платника податків із реєстру платників єдиного податку такий платник податків повинен мати несплачений безперервно протягом шести місяців податковий борг до дати виключення його із реєстру платників податків, а у зв`язку із відсутністю відповідно до бази даних ІС Податковий блок податкового боргу у позивача відповідачем не доведено наявність підстав, передбачених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України для анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку.
Оскільки судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправним та скасоване рішення контролюючого органу як індивідуальний акт, належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача відновити реєстрацію позивача платником єдиного податку з 30 вересня 2024 року.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року в справі №340/2339/25 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року в справі №340/2339/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 18 лютого 2026 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко