Справа №705/631/26
1-кп/705/701/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року   м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ; 

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження № 12025250000000792 від 29.12.2025 року по обвинуваченню: 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, Володимирської області, м. Собінка, громадянина України, освіта вища, працюючого ПрАТ «Світ меблів», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

І. Історія провадження.
03.02.2026 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області від прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025250000000792 від 29.12.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2026 визначено головуючого суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 04.02.2026 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.
Ухвалою суду від 06.02.2026 у цьому кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

II. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи заступником декана по роботі з міжнародного співробітництва факультету фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», а також членом приймальної комісії «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини » згідно Положення про приймальну комісію «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, затвердженого вченою радою Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини (протокол № 14 від 25.03.2025), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення членами приймальної комісії Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини щодо вступу ОСОБА_6 для навчання на факультет фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , будучи призначений на посаду заступника декана по роботі з міжнародного співробітництва факультету фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 06.05.2025 по 12.08.2025 під час особистих зустрічей із ОСОБА_6 , з метою виконання злочинного умислу, направленого на отримання для себе неправомірної вигоди в сумі 12 000 грн. здійснив вплив на членів приймальної комісії Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини за безперешкодний вступ останнього для навчання на факультет фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини». 
Установлено, що 06.05.2025 ОСОБА_4 , в денний час, перебуваючи біля приміщення навчального корпусу №3 «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», що знаходиться за адресою Черкаська область, м. Умань, вул. Садова, 28 під час особистої зустрічі із раніше йому незнайомим ОСОБА_6 пообіцяв останньому здійснити вплив на членів приймальної комісії «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» з метою прийняття рішення про зарахування ОСОБА_6 для навчання на факультет фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», при цьому висловивши ОСОБА_6 умову про необхідність надання йому неправомірної вигоди матеріального характеру за безперешкодний вступ на навчання. 
Після чого, 07.06.2025 під час особистої зустрічі з ОСОБА_4 в м. Умань ОСОБА_6 передав напередодні обумовлені копії особистих документів: паспорта, ідентифікаційного коду, військового квитка, диплому про освіту з додатком та фотокартки розміром 3х4 см. для формування особової справи абітурієнта. При цьому ОСОБА_4 повідомив, що після 10.07.2025 розпочнеться вступна компанія та з приводу складення іспитів він пізніше надасть детальну інструкцію. 
14.07.2025 близько 10:00 годин ОСОБА_6 від ОСОБА_4 зателефонувала співробітник «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» з факультету фізичного виховання - ОСОБА_7 , яка повідомила, про необхідність здачі вступних іспитів та за допомогою мобільного додатку «Signal» вона надішле посилання для іспитів з предметів «Математика», «Біологія», «Історія України» та «Українська мова». 
Цього ж дня, близько 19:14 годин ОСОБА_7 з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 на мобільний додаток «Signal» надіслала ОСОБА_6 повідомлення з файлами з чотирма відповідями на білети до іспитів з предмету «Математика» білет №6, «Біологія» білет №7, «Історія України» білет №10 та «Українська мова» білет №15. 
На виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 15.07.2025 через електронну платформу - програмне забезпечення «ZOOM» склав іспити з указаних вище чотирьох предметів. 
За результатами успішної здачі ОСОБА_6 іспитів, 18.07.2025 ОСОБА_4 з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 надіслав ОСОБА_6 голосове повідомлення у мобільному месенджері «Viber» про те, що за результатами іспитів з 19.07.2025 розпочинається кампанія про зарахування абітурієнтів на навчання та повідомив про необхідність надання йому грошових коштів в сумі 12 000 грн за вплив на членів приймальної комісії щодо прийняття рішення про зарахування ОСОБА_6 на навчання на факультет фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини». 
На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 24.07.2025 у мобільному месенджері «Viber» надіслав ОСОБА_6 номер банківської карти НОМЕР_3 , на яку останнім необхідно перерахувати кошти в сумі 12 000 грн.
Після чого, ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, 24.07.2025 близько 13:06 год. на номер вищевказаної банківської картки перераховано кошти в сумі 12 000 грн., що згідно реквізитів відкрита на ім`я ОСОБА_4 . 
Відповідно до наказу № 1842 з/ф від 11.08.2025 ОСОБА_6 зараховано на навчання до «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини». 
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України - одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив зазначені кримінально карані діяння.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 , зокрема, заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

IV. Положення закону, яким керувався суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
Судом враховується й те, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із урахуванням продовження строку дії правового режиму, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Відповідно до ч. 2 ст. 369-2 КК України прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

V. Висновки та мотиви суду.
Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. 
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий; за місцем проживання, згідно характеристики, наданої КП «Уманське РЕУЗ», за час проживання в зарекомендував себе умовно позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 369-2 КК України);
- особу винного, який під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується умовно позитивно, має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину.
- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 70, 71 КК України суд не знаходить.
Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час та після вчинення злочинних дій, відношення обвинуваченого до вчиненого. 
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
У підсумку, дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт, накладений згідно з ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2025 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
Скасувати арешт, накладений згідно з ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2025 року.
Речові докази: 
- мобільний телефон ««SAMSUNG M 31 IMEI1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з карткою оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , 5 банківських карток Приватбанк НОМЕР_3 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 які вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_2 , - повернути власнику ОСОБА_4 ; 
- оригінал особової справи на прізвище ОСОБА_6 - повернути до Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини;
- документи в копіях: контракт №378 від 19.09.2019 додаткової угоди від 31.08.2022 та додаткової угоди №2 від 28.06.2024 на 4 арк., наказ № 751 від 28.08.2024 на 7 арк. посадова інструкції ОСОБА_8 на 3 арк., наказ №750 від 28.08.2024 на 7 арк. посадової інструкції старшого викладача на 4 арк. наказ № 184 від 04.08.2025 з додатками на 34 арк., наказ №280 від 28.02.2025 на 3 арк., наказ №909 від 30.06.2025 на 2 арк., наказ № 946 від 11.07.2025 на 1 арк., положення про роботу комісії для проведення співбесід на 6 арк., порядок оцінювання ступних випробувань на 6 арк. наказ №279 від 28.02.2025 на 7 арк. наказ № 911 від 30.06.2025 на 3 рк., наказ №913 від 30.06.2025 на 1 арк., копія наказу №895 від 25.06.2025 на 1 арк., наказ №990 від 11.08.2025 на 1 арк., наказ №13 від 03.01.2025 на 1 арк., наказ №991 від 11.08.2025 на 1 арк., наказ №1810 від 20.12.2024 на 11 арк., функціональні обов`язки між членами приймальної комісії на 7 арк., відомості вступного випробування на 4 арк., протокол №5 засідання приймальної комісії від 07.07.20255 на 24 арк., протокол № 8 засідання приймальної комісії від 21.07.2025 на 20 арк., протокол №14 засідання приймальної комісії від 06.08.2025 на 30 арк., копія протоколу №15 засідання приймальної комісії від11.08.2025 на 56 арк. інформація щодо осіб зарахованих на навчання у період з 2022-2025 на 9 арк., довідки про доходи ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на 2 арк., витяги з наказів про призначення, звільнення на 11 арк. - зберігати в матеріалах кримінального провадження
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1