РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року 	справа № 580/12058/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання Д.О.Сніцар розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/12058/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач, представник позивача – адвокат Сизько Борис Борисович (ордер серії СА №1103590) – не прибули] до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663) [представник Бондар Катерина Андріївна (у порядку передоручення, витяг з ЄДР)], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фермерське господарство «Козацьке» (село Скориківка, Золотоніський район, Черкаська область, 19730, ЄДРПОУ 22804911) [представник не прибув], Новодмитрівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області (вул.Чернишевського 19, село Нова Дмитрівка, Золотоніський район, Черкаська область, 19734, ЄДРПОУ 26323373) [представник за довіреністю від 20.02.2026 Матвєєва Оксана Іванівна] про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.
І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
29.10.2025 вх.№53917/25 представник позивача – адвокат Сизько Борис Борисович (ордер серії СА №1103590) у позовній заяві просить (редакція від 17.11.2025 за вх.№57058/25): визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.06.25 №554386-2410-2313-UA71040150000026547 про грошове зобов`язання за 2025 за платежем земельний податок з фізичних осіб у сумі 36728,84 грн.
18.11.2025 суд відкрив спрощене провадження, 20.01.2025 здійснив перехід до загального, підготовче судове засідання призначив на 30.01.2026, залучив третіх осіб, 16.02.2026 закрив підготовче провадження, призначив розгляд по суті на 24.02.2026.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що 18.06.2025 Головне управління ДПС у Черкаській області прийняло податкове повідомлення-рішення (ППР) №554386-2410-2313-UA71040150000026547 з визначенням грошового зобов`язання за 2025 рік зі сплати земельного податку з фізичних осіб у сумі 36728,84 грн. У липні 2025 року позивач подав скаргу до ДПС України, однак згідно із рішенням від 17.09.2025 скарга залишена без задоволення. Позивач вважає ППР протиправним та вказує, що 13.02.1998 розпорядженням Золотоніської районної державної адміністрації №33 затверджений проєкт відведення земельної ділянки площею 15,7 га ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, на підставі озпорядження виданий державний акт серії ЧР 5-79 на право постійного користування землею. 13.08.2001 зареєстрована юридична особа – Фермерське господарство «Козацьке», головою якого є Матвієнко О.І. На думку позивача, з моменту створення ФГ є суб`єктом взаємовідносин щодо користування земельною ділянкою, яке має обов`язки зі сплати відповідних податків з використанням спеціального режиму – спрощеної системи оподаткування.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА ТА ТРЕТІХ ОСІБ
Відповідач у відзиві на адміністративний позов проти задоволення адміністративного позову заперечив, мотивуючи позицію тим, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутня інформація щодо укладання між ФГ «Козацьке» (ЄДРПОУ 22804911) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) договору оренди земельної ділянки площею 15,7 га з кадастровим номером 7121589000:04:001:0516. Оскільки платниками земельного податку згідно пп. 269.1.1.2 пп. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України (Кодекс №2755) є землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування, то нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику за місцем його реєстрації податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст.58 Кодексу №2755. Згідно листів Новодмитрівської сільської ради від 16.05.2025 №373/02-04 (вх. 10885/5/53 у ГУ ДПС від 21.05.2025) та від 13.06.2025 №461/02-04 (вх. 12770/5/53 у ГУ ДПС від 13.06.2025) земельну ділянку площею 15,7 га з кадастровим номером 7121589000:04:001:0516 внесено до списку для платників земельного податку та сформовано податкові повідомлення-рішення за 2023-2025 роки згідно нормативно-грошової оцінки та ставок Новодмитрівської територіальної громади: за 2025 рік оцінка 734573,72*5 % ((землі в постійному користуванні) згідно із рішенням від 24.06.2022 №29-13/VIII) = 36728,69 грн. ППР від 18.06.2025 №554386-2410-2313-UA71040150000026547 відправлене за податковою адресою ОСОБА_1 листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, вручене 02.07.2025, про що свідчить трекінг поштового відправлення №0601163895270, проте Позивачем оскаржене в адміністративному порядку до ДПС України, згідно рішення ДПС України від 17.09.2025 №27042/6/99-00-06-01-02-06 податкове повідомлення-рішення від 18.06.2025 №554386-2410-2313-UA71040150000026547 залишене без змін, скарга - без задоволення.
23.02.2026 за вх. №9389/26 та №9389/26 Новодмитрівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області надала до суду пояснення: об`єктом плати за землю є земельна ділянка, створене фермерське господарство, майнові права на вказану земельну ділянку передані до складеного капіталу фермерського господарства, яке реалізуючи права землекористувача має обов`язок внесення плати за землю, разом з тим, той факт, що використання земельної ділянки відбувається через створене позивачем фермерське господарство не змінює статус позивача як землекористувача земельної ділянки та не звільняє його від визначеного чинним законодавством обов`язку платити податок.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна правокористувачем земельної ділянки площею 15,7 га (кадастровий номер 7121589000:04:001:0516) є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Земельна ділянка надана для ведення селянського (фермерського) господарства на праві постійного користування на підставі державного акта серія ЧР №5-79 від 10.03.1998, виданого відповідно до розпорядження Золотоніської районної державної адміністрації №33 від 13.02.1998.
13.08.2001 зареєстроване Фермерське господарство «Козацьке», головою якого є ОСОБА_1 18.06.2025 ГУ ДПС у Черкаській області прийняте ППР №554386-2410-2313-UA71040150000026547, яким визначене грошове зобов`язання за 2025 рік із сплати земельного податку з фізичних осіб у сумі 36728,84 грн, ППР вручене 02.07.2025 (трекінг №0601163895270). Скарга позивача згідно з рішенням ДПС України від 17.09.2025 №27042/6/99-00-06-01-02-06 залишена без задоволення.
Згідно з листами Новодмитрівської сільської ради від 16.05.2025 №373/02-04 та від 13.06.2025 №461/02-04 земельну ділянку внесено до списків платників земельного податку та сформовано ППР за 2025 рік: НГО 734573,72 * 5 % = 36728,69 грн (рішення від 24.06.2022 №29-13/VIII).
Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши повідомлені доводи, аргументи учасників щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що адміністративний позов щодо ППР належить задовольнити з огляду на таке.
V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (Кодекс №2755). Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Згідно статті 75 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами у межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Згідно з пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Кодексу №2755 платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Кодексу №2755 платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з п.49.1 ст.49 Кодексу №2755 податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Відповідно до п.54.1 ст.54 Кодексу №2755 крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, що зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.
За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 12 Закону України № 973-IV від 19.06.2003 «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-IV) землі фермерського господарства можуть складатися із: земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування; земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування. Відповідно до статті 1 Закону № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до вимог частини першої статті 5 Закону № 973-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Згідно зі статтею 8 Закону № 973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою. Частина перша статті 32 ЗК України передбачає, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Відповідно до частин першої та другої статті 13 Закону № 973-IV члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Відповідно до статті 22 Закону № 973-IV фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. Нормами Закону № 973-IV запроваджений механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину з метою здійснення підприємницької діяльності (для ведення фермерського господарства), проте останній може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності. Після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. Подібні висновки неодноразово викладались Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 13.03.2018 у справі № 348/992/16-ц, від 22.08.2018 у справі № 606/2032/16-ц, від 31.10.2018 у справі № 677/1865/16-ц, від 27.03.2019 у справі № 574/381/17-ц, від 26.06.2019 у справі № 628/778/18.
ВП ВС у постановах від 23.06.2020 у справі № 922/989/18 та від 30.06.2020 у справі № 927/79/19 висновує: усі землі, які були отримані засновником майбутнього ФГ на праві власності, оренди чи постійного користування, вважаються землями ФГ, і з моменту створення ФГ перейшли до такого господарства. 
Верховний Суд у постанові від 26.06.2023 у справі № 820/6406/16 вказує: з огляду на те, що фермерське господарство користується земельними ділянками, здійснює сплату фіксованого сільськогосподарського податку, відтак нарахування земельного податку з фізичних осіб позивачу є протиправним. 
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Створенню фермерського господарства передує, по-перше, бажання й ініціатива громадянина здійснювати підприємницьку діяльність на власний ризик саме у такій формі з метою отримання прибутку та, по-друге, вирішення питання про отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у власність та/або користування, що є необхідною умовою реалізації ним права на створення такого фермерського господарства, а також державної реєстрації останнього як юридичної особи. Створення фермерського господарства громадянином України передбачає визначену законом послідовність дій, а земельні ділянки надаються саме для створення фермерського господарства, а не для іншої цілі. З моменту реєстрації фермерського господарства та набуття статусу юридичної особи обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.
Після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. Такий перехід відбувається з огляду на норми Закону України від 19.06.2003 №973-IV «Про фермерське господарство» та не потребує вчинення сторонами орендних правовідносин будь-яких додаткових дій, у тому числі укладення додаткових угод.
Відповідач не довів правомірність оскаржуваного індивідуального акта у формі ППР, яке є немотивованим і нелогічним, позаяк нарахування земельного податку фізичній особі є протиправним, оскільки фізична особа, яка отримала в оренду для ведення фермерського господарства земельну ділянку здійснює діяльність на цих землях не особисто, а через створену нею юридичну особу – фермерське господарство. Відповідно до ст. 31 Земельного кодексу України за відсутності речового права на земельну ділянку, селянське (фермерське) господарство може використовувати земельну ділянку, що перебуває у користуванні (оренді) засновника, з дозволу (згоди) власника. Така згода не повинна формулюватися як окремий акт, а може випливати з поведінки засновника (члена) господарства.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач не довів логічність, законність ППР, не дотримався вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.6 Закону України «Про адміністративну процедуру», тому суд доходить висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.06.25 №554386-2410-2313-UA71040150000026547 про грошове зобов`язання за 2025 рік за платежем земельний податок з фізичних осіб у сумі 36728,84 грн, що належить скасувати.
У постанові від 31.08.2018 у справі № 822/1815/16 Верховний Суд вказав на те, що у разі визнання незаконним (протиправним), індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття.
VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору (особа з інвалідністю 2 групи), підстави для розподілу судового збору відсутні.
Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 18.06.25 №554386-2410-2313-UA71040150000026547 про грошове зобов`язання за 2025 рік за платежем земельний податок з фізичних осіб у сумі 36728,84 грн.
Судові витрати не розподіляються.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.
Копію рішення направити учасникам справи:
позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];
відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, Черкаська область, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663];
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фермерське господарство «Козацьке» [село Скориківка, Золотоніський район, Черкаська область, 19730, ЄДРПОУ 22804911], Новодмитрівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області (вул.Чернишевського 19, село Нова Дмитрівка, Золотоніський район, Черкаська область, 19734, ЄДРПОУ 26323373).
Рішення складене 05.03.2026.

Суддя 	Лариса ТРОФІМОВА