П О С Т А Н О В А
23 лютого 2026 року м. Київ

Справа № 755/694/25
Провадження: № 33/824/1578/2026

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
перевіривши апеляційну скаргуОСОБА_3 
на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року, винесену під головуванням суддіОмельян І. М.,
про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_3 - адвокат Фесенко Я. Є.12 березня 2025 року подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2025 року в задоволенні клопотання адвоката Фесенка Я.Є. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовлено.Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
24 січня 2026 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Клопотання обґрунтоване тим, що в січні 2026 року заявник, перебуваючи в зоні бойових дій на території Донецької області, отримав від виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій зазначено, що виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Києва.Заявник зазначає, що матеріали справи та інші джерела не містять відомостей про його обізнаність щодо винесення судового рішення та належного повідомлення його як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Тобто, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тісному взаємозв`язку з тривалістю пропущеного строку.
Як зазначено вище, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не моментом отримання її копії.
З матеріалів справи вбачається,щозахисник ОСОБА_3 - адвокат Фесенко Я. Є. вперше звернувся з апеляційною скаргою 12 березня 2025 року. Однак постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2025 року було відмовлено захиснику ОСОБА_4 - адвокатуФесенку Я. Є.в поновлені строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м Києва від 29 січня 2025 року. 
В подальшому ОСОБА_3 уклав з адвокатом Певною О. В. договір про надання правової допомоги №7 від 05 травня 2025 року. 
14 травня 2025 року захисник ОСОБА_3 - адвокат Певна О. В. ознайомилась з матеріалами адміністративної справи №755/694/25 (а. с. 59-60).
З огляду на те, що апеляційна скарга подавалася захисником в інтересах ОСОБА_3 , а питання поновлення строку та повернення скарги було вирішене апеляційним судом, слід дійти висновку, що ОСОБА_3 , діючи через свого захисника, вважався належним чином обізнаним про результати розгляду поданої апеляційної скарги, у тому числі про її повернення.
В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник вказує, що в січні 2026 року заявник, перебуваючи в зоні бойових дій на території Донецької області, отримав від виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій зазначено, що виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Києва.Заявник зазначає, що матеріали справи та інші джерела не містять відомостей про його обізнаність щодо винесення судового рішення та належного повідомлення його як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Посилання скаржника на перебування в зоні бойових дій як на причину пропуску строку апеляційного оскарження не може бути визнане поважною підставою, оскільки до апеляційної скарги не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.
Таким чином, з огляду на відсутність належного підтвердження об`єктивних і непереборних перешкод для своєчасного звернення до суду, а також враховуючи тривалість пропущеного строку, підстави для його поновлення відсутні.
Будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотанняОСОБА_3 не містить.
Крім того, подана апеляційна скарга не є об'ємною(три сторінки печатного тексту 12 шрифту)
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Оскільки скаржником не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що перебувають у площині поважних, та які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом, суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2025року.
У зв`язку з наведеним вище, апеляційна скарга  ОСОБА_3 постановуДніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 рокупідлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання  ОСОБА_3 поновлення строку на апеляційне оскарження постановиДніпровського районного суду м. Києва від29 січня 2025 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ч ст. 130 КУпАП,відмовити.
Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома