справа № 489/8955/25  провадження №2/489/390/26

РІШЕННЯ
Іменем України

17 лютого 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Кредитна Компанія» (далі – ТОВ «Універсальна Кредитна Компанія») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
У листопаді 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Універсальна Кредитна Компанія» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № КК201992200441 від 22.09.2019 у розмірі 30897,95 грн. та судові витрати, які складаються із 2422,40 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 22.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прості кредитні рішення» (далі – ТОВ «Прості кредитні рішення») та ОСОБА_1 у простій письмовій укладено Договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. на умовах, передбачених цим договором. 
14.01.2021 між ТОВ «Прості кредитні рішення» та ТОВ «Універсальна Кредитна Компанія» укладено Договір відступлення права вимоги № 20210114, у відповідності до якого ТОВ «Універсальна Кредитна Компанія» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № КК201992200441 від 22.09.2019.
У зв`язку із порушенням відповідачем взятих грошових зобов`язань заборгованість за кредитним договором на дату подання позову заборгованість становить 30897,95 грн., яка складається із: 10000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 9600,00 грн. за процентами; 0,00 грн. неустойкою, 3087,00 грн. пенею/штрафами та 8210,95 грн. інфляційними втратами.
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
У відзиві на позов від 12.01.2026 представник відповідача просив застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском строку позовної давності позивачем. 
У відзиві також вказано, що у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-яких належних, допустимих і достатніх доказів перерахування кредитних коштів позичальнику. Надана позивачем довідка ТОВ «Платежі онлайн» № 7848/05 від 20.05.2025 не є належним платежем доказу отримання відповідачем кредитних коштів. З матеріалів справи не можливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки відсутня повна інформація номеру банківської картки або номеру банківського рахунку відповідача. Позивачем у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за позикою не долучено документу, передбаченого статями 41,49 Закону України «Про платіжні послуги», статті 13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ завершено. Тому, через відсутність належних і допустимих доказів позов є необґрунтованим. 
Щодо стягнення позивачем комісії на підставі пункту 2.5 кредитного договору то умови про нарахування такої винагороди є нікчемними в силу частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, передача боргу за договором відступлення на певну суму не підтверджує обґрунтованість такого боргу, з огляду на відсутність будь-яких інших доказів його наявності. Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови в позові.
09.02.2026 ТОВ «Універсальна Кредитна Компанія» через систему «Електронний суд» надало відповідь на відзив в якому вказало на безпідставність аргументів представника відповідача, які направлені на уникнення відповідача від відповідальності. Також вказано, що строк позовної давності Товариством не пропущений.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.11.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 
Ухвалою суду від 03.12.2025 продовжено розгляд справи в зв`язку із повторним направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 22.09.2019 між ТОВ «Прості кредитні рішення» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № КК201992200441, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 10000,00 грн., строком з 22.09.2019 по 21.01.2020 (включно), зі сплатою відсоткової ставки 0 % річних, одноразовою винагородою за надання кредиту – 0,00 грн., щомісячною винагородою за надання кредиту у розмірі 2400,00 грн. (пункти 2.1 -2.5 договору).
У пункті 2.8 кредитного договору його сторони узгодили, що кредит надається Кредитодавцем шляхом зарахування грошових коштів на платіжну картку Позичальника № НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору, цей Договір є укладеним з моменту підписання Сторонами та набуває чинності з моменту перерахування суми кредиту на платіжну картку Позичальника, та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.
Договір підписано відповідачем особистим підписом. 
Із підписанням договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що номер картки НОМЕР_1 вказав вірно і дана картка належить йому, що скріпив своїм підписом.
До підписання кредитного договору відповідач ознайомився і підписав Паспорт споживчого кредиту та Графік погашення кредиту, а також Анкету позичальника, яка містить його особисті дані, місце роботи та розмір отриманого щомісячного доходу. 
Успішне проведення транзакції з перерахування 22.09.2019 на номер платіжної картки НОМЕР_2 , емітентом якої є НОМЕР_3 , грошових коштів в якості кредиту розмірі 10000,00 грн. відповідно до договору № КК201992200441, позивач підтвердив інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 20.05.2025 № 7848/05.
Крім копії паспорту відповідача і картки фізичної особи – платника податків, позивачем додано до позову фото особи відповідача, який в руках тримає картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .
Не укладення кредитного договору та не належність кредитної картки, зображеної на фото, номер якої збігається із номером, вказаним в кредитному договору та інформаційній довідці ТОВ «Платежі онлайн», відповідачем не оспорюється.
14.01.2021 між ТОВ «Прості кредитні рішення» та ТОВ «Універсальна Кредитна Компанія» укладено Договір відступлення права вимоги № 20210114, у відповідності до якого ТОВ «Універсальна Кредитна Компанія» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № КК201992200441 від 22.09.2019, що підтверджено витягом з Реєстру боржників (Додаток № 1) до вказаного договору.
Згідно Реєстру боржників на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № КК201992200441 від 22.09.2019 становила 49957,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 39957,00 грн. по комісіям та штрафам. 
За розрахунком позивача від 01.09.2025, загальна заборгованість за кредитним договором № КК201992200441 від 22.09.2019 складає 30897,95 грн., з якої: 10000,00 грн. прострочена сума кредиту; 9600,00 грн. прострочені відсотки та комісія, 3087,00 грн. пеня/штрафи; 8210,95 грн. інфляційні витрати за період з 22.10.2020 по 31.08.2025.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до вимог статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77- 80 ЦПК України). 
Відповідно до частин шостої, сьомої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.
З аналізу наведених процесуальних норм сліду, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Судом встановлено, що кредитний договір укладено в передбаченій законом формі та при укладенні його сторони узгодили усі необхідні істотні умови такого договору, які відповідали їх внутрішній волі, що скріпили своїми підписами. 
Також встановлено, що позивач є новим кредитором та жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеним між фінансовою установою та відповідачем кредитним договором.
Незважаючи на укладення кредитного договору, відповідач не визнає отримання в кредит грошових коштів в розмірі 10000,00 грн.
Разом з тим, позивач вважає, що ним доведено належними і допустимими доказами отримання відповідачем кредиту та невиконання останнім взятих на себе грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованості у розмірі підтвердженому відповідним розрахунком, який додано до позову.
Між тим, з такими доводами позивача суд не погоджується з огляду на наступне. 
У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц та у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц суд виснував, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
Згідно з зазначеною нормою закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до положень частин першої – четвертої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
На підтвердження надання відповідачу та зарахування на його банківську карту кредитних коштів в розмірі 10000,00 грн. позивачем надано інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 20.05.2025 № 7848/05, якою підтверджено успішне проведення переказу з перерахування грошових коштів.
Проте, вказана інформаційна довідка, з урахуванням наведених вище положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, не є первинним обліковим бухгалтерським документом, а відтак належним доказом у справі.
Не є первинним документом, а отже і належним доказом наявності заборгованості і розрахунок заборгованості, на який посилається позивач. 
Розрахунок заборгованості із зазначенням конкретного розміру заборгованості і її складових, є документом, що створений самим позивачем та який має відмінності від заборгованості, вказаної в витягу з реєстру боржників, а отже інформація зазначена в розрахунку, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких його складено, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
Також суд звертає увагу, що, після надання відповідачем відзиву на позов в якому вказав на недоведеність належними і допустимими доказами надання йому кредиту, позивач надав до суду відповідь на відзив в якому послався на доведеність своїх аргументів, викладених у позові, з повторним посиланням на договір, паспорт споживчого кредиту та інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн». 
При цьому, як при зверненні з позовом до суду, так і після отримання і ознайомлення із відзивом на позов, позивач не скористався правом на звернення до суду з клопотанням про витребування в банківської установи, яка є емітентом платіжного засобу відповідача, доказів зарахування кредитних коштів на банківську картку останнього (виписки по рахунку).
Щодо підписаного відповідачем кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, на які посилається позивач як на підставі отримання ОСОБА_1 кредиту, то вони не підтверджують отримання відповідачем грошових коштів, так як паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту і передує відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» укладенню кредитного договору з позичальником, а кредитний договір є лише відображенням та закріпленням волі сторін такого правочину.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини та оцінивши наявні докази, а також враховуючи, що суд не вправі самостійно збирати докази і те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях.
Оскільки позивачем не доведено надання кредиту відповідачу, інші доводи сторін не мають значення для вирішення справи, а тому не потребують наведення судом своїх аргументів.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, підстави для відшкодування позивачу понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Кредитна Компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна Кредитна Компанія», код ЄДРПОУ 42121061, юридична адреса: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 16/15, каб. 501;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 17.02.2026.

Суддя І.В.Коваленко