Справа № 740/3406/25 
Провадження № 2/740/98/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року       м. Ніжин  
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді Шевченко І. М.,
за участі секретаря судового засідання Хомінець Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ніжинської міської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на будинок та припинення (зняття) обтяження нерухомого майна,
установив:
У червні 2025 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили визнати за ними право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , та припинити (зняти) обтяження цього нерухомого майна, накладене 28.12.1993 державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори.
Позов мотивовано тим, що 28.12.1993 ОСОБА_3 уклала із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори, яким передала у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . 28.12.1993 нотаріусом було накладено заборону на відчуження цього майна та зареєстровано її в реєстрі за № 651, однак сам договір у встановленому законом порядку не був зареєстрований у БТІ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після чого питання оформлення права власності належним чином не вирішувалось. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , після чого була заведена спадкова справа № 354/2012 та спадщину прийняли її дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які звернулися до нотаріуса та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно (квартиру), однак щодо житлового будинку оформлення спадкових прав здійснено не було. У подальшому у зв`язку з необхідністю оформлення права власності на будинок, позивачі звернулися до нотаріальної контори, однак отримали письмову відмову у видачі свідоцтва про право власності через те, що договір довічного утримання не був зареєстрований у БТІ, а також у зв`язку з наявністю чинної заборони на відчуження нерухомого майна. 15.07.2024 довідкою КП «Ніжинське МБТІ» підтверджено, що будинок і надалі зареєстрований за ОСОБА_3 26.05.2025 державним реєстратором прийнято рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно у зв`язку з тим, що не встановлено набуття, зміни або припинення речових прав та їх обтяжень; станом на час звернення до суду обтяження у вигляді заборони відчуження залишається чинним, незважаючи на припинення договору довічного утримання у зв`язку зі смертю сторін, що унеможливлює реалізацію позивачами своїх спадкових прав, у зв`язку з чим вони змушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на відповідні частки житлового будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 та про припинення (зняття) обтяження з цього нерухомого майна.
Позивачі не мають іншої можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, тому за захистом своїх прав звернулися до суду з цим позовом.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09-00 год. 21 серпня 2025 року.
У подальшому підготовче засідання неодноразово відкладалося.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року підготовче провадження в справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 10-00 год. 12 грудня 2025 року.
Уподальшому судове засідння відкладено на 06 квітня 2026 року 09:00 год.
Позивачі просили в позовній заяві розглянути справу без їхньої участі.
Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що згідно з договором довічного утримання від 28.12.1993, посвідченим державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори, Борисенко І. Ф. передала у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному договорі міститься запис про накладення нотаріусом обтяження відчуження вказаного в договорі будинку, належного ОСОБА_3 , до припинення цього договору, яке зареєстроване в реєстрі за № 651.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 15.07.2025 № 1803/01-11 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ніжинською міською та районною державними нотаріальними конторами не заводилась.
Відповідно до листа Бахмацької державної нотаріальної контори від 19.07.2025 № 550 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась у зв`язку з відсутністю звернень спадкоємців.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
Після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 354/2012 та спадщину прийняли її дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які звернулися до нотаріуса та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно (квартиру), крім вищевказаного житлового будинку.
Позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є дочками ОСОБА_5 , що підтверджується доданими до позовної заяви матеріалами, а також матеріалами спадкової справи.
Листом Бахмацької державної нотаріальної контори від 29.10.2024 повідомлено про неможливість видати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності, а саме через те, що договір довічного утримання не був зареєстрований у БТІ, а також у зв`язку з наявністю чинної заборони на відчуження нерухомого майна. 
26.05.2025 державним реєстратором прийнято рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно у зв`язку з тим, що не встановлено набуття, зміни або припинення речових прав та їх обтяжень.
Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом наведеної норми право на спадщину є майновим правом спадкоємця, юридичний факт виникнення якого пов`язаний з часом її прийняття, неотримання ж свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця такого права.
Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката; 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Отже, обтяження припиняються на підставі відповідних документів, які свідчать про припинення причини/обставини/підстави існування обтяження. Відповідно, документом, що є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили.
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Ураховуючи, що на час звернення до суду із позовною заявою за наявності обтяження, накладеного на майно, порушуються права позивачів на спадщину, внаслідок чого вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права, та оскільки підстав для продовження обтяження на майно на цей час не встановлено, то порушене право позивачів підлягає судовому захисту в обраний ними спосіб.
Оскільки законом не визначено іншого порядку захисту порушеного права за таких обставин, то суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
При цьому суд ураховує, що в справі на цей час відсутні жодні відомості про те, що задоволення позову в обраний позивачами спосіб може порушити права інших осіб.
Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 263 – 265, 272 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ніжинської міської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на будинок та припинення (зняття) обтяження нерухомого майна – задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) право власності на 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ) право власності на 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору довічного утримання, посвідченого 28.12.1993 державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Бусел Н. М.
Зняти обтяження - заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за № 651, накладене 28.12.1993 державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Бусел Н. М.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко