УХВАЛА
08 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 595/1457/25
провадження № 61-3998ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2026 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чортківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на майно,
ВСТАНОВИВ:
23 березня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатка Парійчук Ю. Д., засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2026 року 
у зазначеній справі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду 
та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
У статті 392 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України 
у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) 
статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів 
та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні 
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того 
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди заявниці із оскарженою ухвалою суду апеляційної інстанції, що свідчить 
про формальний підхід до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини другої статті 389 ЦПК України.
Отже подана ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційна скарга не відповідає вимогам, визначеним пунктами 2, 4, 5 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України, зокрема у ній не визначені підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, заявниці необхідно зазначити обґрунтування того, 
в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело 
до ухвалення незаконного судового рішення (ухвали Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2026 року) і надати до суду нову редакцію касаційної скарги 
з врахуванням вимог цієї ухвали щодо зазначення повноти підстав 
касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування, вказати передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також навести належне обґрунтування 
цієї (цих) підстави (підстав) з урахуванням вищевикладених правових висновків Верховного Суду.
Виконання вищенаведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.
Окрім зазначеного Верховний Суд звертає увагу на те, що на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження важливе значення мають відомості про ціну позову, зокрема, з огляду на положення пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Предметом спору у цій справі є скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на майно.
Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно 
або його витребування - вартістю майна.
Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, 
що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
Ураховуючи те, що аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, а також оскаржене судове рішення не дозволяють встановити ціну позову, тому заявниці слід зазначити інформацію про ціну позову станом на день подання позовної заяви щодо вимоги майнового характеру (про визнання права власності на 1/8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 ) та підтвердити таку інформацію належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, ринкова вартість майна, її грошова оцінка, експертний висновок, тощо).
З огляду на обмеження касаційного оскарження, зокрема, передбачене 
пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Верховний Суд звертає увагу заявника на необхідність наявності в розпорядженні суду на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження інформації про ціну позову щодо вимоги майнового характеру.
За таких підстав заявниця не дотримала у повному обсязі вимоги процесуального закону щодо форми та змісту касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення указаних недоліків.
Суд роз`яснює, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2026 року залишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко